338 
foregaaende ved sit mere storcellede Væv i Sporocarpie- 
V æg g en og navnlig ved de fra dettes Yderlag fremspringende 
Processer. Pra Sord. minuta adskilles den, som allerede berørt, 
ved sine forholdsvis lidt mindre Hoved vedhæng, og end¬ 
videre ved sine større Sporer samt flersporede Asci. Disse 
indeholde undtagelsesvis kun 12—14 Sporer hver. I en Ascus fandtes 
kun 2 udviklede Sporer, og de vare uforholdsmæssigt langstrakte 
samt større end de normale. Hos nogle Sporer iagttog jeg tydeligt, 
at det nederste, gelatinøse Vedhæng omsluttede Hovedvedhænget. 
I Juni 1876 fandt jeg paa gammel Faaregjødning (Femsølyng, 
Sjælland) en Sordaria, hvis Sporocarpievæg i endnu høiere Grad 
end den ovenfor beskrevnes stemte overens med Sord. minutas; 
det samme gjaldt ligeledes om Sporerne. Asci vare i Heglen 32- 
sporede; Sporæ 21—24^ 1. og 13—14^ t. 
De gelatinøse Vedhæng vare ofte begge meget lange og tyndt 
pidskeformede. Iblandt Asci fandt jeg flere af den opblæste Form, 
som er characteristisk for Sord. curvula, og som Winter har 
afbildet („Die deutschen Sordarien“ Taf. XI, Fig. XXII b og h). 
Sammen med denne Form optraadte et Par typiske, 8-sporede Sord. 
minuta. Imellem sidstnævnte Art og Sord. dubia danner den et 
jevnt Overgangsled, og det er med vor nuværende Kjendskab til 
Sordarierne ikke muligt at^ drage Grændserne imellem de her om¬ 
handlede tre Former. Det turde vel endog være tænkeligt, at de 
i Virkeligheden ikke ere adskilte; men atjde i Forening med Sord. 
curvula danne en eneste, meget variabel Art. Se Bemærkningerne 
til Sord. minuta. 
Sord. minuta Fckl. 
Typiske Exemplarer af denne Art fandt jeg paa Excrementer 
af Mus, Eaadyr og Kaniner (Kjøbenshavns Omegn; Holsteinborg 
paa Sjælland) Efteraar og Vinter 1874 og 1875; desuden paa Ko- 
og Hestegjødning (Kibes Omegn) Sommeren 1874 Varieteter, som 
bygge Bro mellem Hovedformen og Sord. curvula. 
Sord. minuta har, som ovenfor angivet. Berøringspunkter med fore¬ 
gaaende, men staaer dog Sord. cui^ula meget nærmere. Den 4-sporede 
