346 
fra Piloholus gjennem Coprinus, Stropharia og Sordaria til de 
faste, haarde, med Stroma udstyrede Arter af Hypocreopsis og Poronia, 
saaledes møde vi ogsaa, idet vi bevæge os fra det førstnævnte 
Yderpunkt til det andet, efterhaanden Arter med en langsommere 
Væxt og med en dertil knyttet længere Vedvaren, det Ene staaende 
i nøiagtigt Forhold til det Andet. Da nu Hovedmassen har den 
ovenfor berørte, løse, vædskerige Bygning, saa følger deraf, at de 
i høiere Grad end de fleste andte Svampe, hvilke nemlig gjennem- 
gaaende ere fastere, maa stille større Krav til Fugtighedsforholdene. 
Derfor finder man heller ikke ret mange af dem, naar det har 
været nogle Timers Tørke, medens derimod de Former, som ere 
knyttede til andet Substrat, godt kunne være tilstede i Mængde. 
(Her er nærmest tænkt paa den ovenover Næringsbunden værende 
Del af Svampen). 
I 1ste Del er opført flere forskjellige Landes Floraer, forsaa- 
vidt de ere kjendte, og det sees da ved at kaste et Blik derover, 
at de samme Former optræde paa vidt fra hverandre skilte Punkter 
af Kloden, saavel i varme som i tempererte og i kolde Egne. 
En Sammenligning synes allerede nu at tyde hen paa, at denne 
Vegetation er temlig ens for alle Lande. Eigtigheden af denne 
Anskuelse finder en Art Bekræftelse deri, at Zopf {^^Fungi fimi- 
coli in der Berliner Flora. Sitz. des Botan. Vereins flir die Prov. 
Brandenburg“ 1874) fandt Sordaria eqvorum, Sordaria fimeti og 
Sordaria jimicola paa Excrementer af Cervus Aristotelis og Quagga, 
Sordaria coprophila paa Gjødning af Cervus Aristotelis, Sordaria 
decipiens paa Gjødning af Cervus Aristotelis, Camelus hact. og Cervus 
molucensis, Sordaria pleiospora og Sordaria curvula paa Gjød¬ 
ning af Cervus Aristotelis-, det vil sige Arter, som ere mere eller 
mindre hyppige paa vore europæiske Husdyrs Excrementer. 
Til den i 1ste Del givne Oversigt over Formernes geographiske 
TJdbredning kan føies, at Ag. (Panæolus) campanulatus og papilio- 
naceus ere fundne paa Ceylon (Berkeley and Bro orne: „The 
Fungi of Ceylon, Journ. of the Linn. Soc. Bot.“ XI, 1871); den 
sidste tillige paa Teneriffa- og paa Bermudas-Øerne (Berkeley: 
