Forklaring orer Tarieriie. 
(Brøktallene betegne Forstørrelsen). 
Tavle IV. 
, Peziza Bipensis, E. Ch. Hans. (Fig. 1—20). 
1. En Asens med en Paraphyse. 
2. Den øverste Ende af en Asens, Sporerne sees i forskjeUig StUling. 
3. Den øverste Ende af en Asens og af en grenet Paraphyse. 
4. og 5. De øverste Ender af to opsprungne Asei, foroven sees Oper- 
enlnm. 
6. Den øverste Ende af en krnmmet Asens og af en Paraphyse. 
7. En grenet Paraphyse, 
8. Sporer, 
9. Et Snit gjennem Selerotiet; øverst sees de brnne, tykv^eggede Bark- 
eeller, hvorfra afslidte Haar udspringe, forneden findes Marvens psendo- 
parenehymatiske Væv. Stærk Forstørrelse. 
10. Partier af Selerotieinarvens Hypher, frigjorte ved Maeeration. Stærk 
Forstørrelse. 
11. Et Selerotinm, som har udviklet et Sporoearpinm, hvis Disens er om¬ 
given af et Myeelinm, der ligner en Dnnkrave. Vi. 
12. Samme Selerotinm med Sporoearpinm gjennemskaaret. Vi. 
13. Tre Selerotier, henlagte paa fngtigt Sand nnder en Glasklokke. Det 
øverste, a, har til Siden i en Kløft i Sandet ndskndt et lille Sporo¬ 
earpinm, b, hvis Eand er spaltet; c og d fremstille to med hinanden 
ved sammenfiltret Myeelinm forbnndne Selerotier. Vi. 
14. De sidstnævnte to Selerotier 9 Dage senere; c viser endnn ingen 
Forandring; men d har udviklet et Sporoearpieanlæg, e, der som en 
smudsig gnlbrnn Bnlk gjennembryder Barken saaledes, at denne her¬ 
ved skiUes ad i smaa Partier, hvilke bedække Anlægget og give det 
et sortprikket Udseende. Der er endnn knn meget faa og meget 
korte, lyse Haar dannelser tUstede, og de staa hist og her som spredte, 
smaa Totter, hvilke neppe kunne iagttages med Lonpen. Vi. 
15. Samme 11 Dage senere. Det omtalte Sporoearpieanlæg, e, har aabnet 
sig og er i Færd med at blive skaalformet, en dnnlignende Krave 
af Myceliehaar er traadt frem; det andet Selerotinm, c, har ndskndt 
et Sporoearpieanlæg, f. ffi. 
16. Et stort Selerotinm, som ligger paa Gjødning, har ndskndt et kraftigt 
Sporoearpinm. Vi. 
17. Samme 9 Dage senere. Sporoearpiets Eand er spaltet, idet det har 
bøiet sig tilbage og omfattet det meste af Selerotiet, Vi. 
18. og 19. To Selerotier. Vi. 
20. Et gjennemskaaret Selerotinm. Vi. 
