361 
derfor personlig til den Anskuelse, at Krøyer havde gjort Eet i 
at adskille de to Arter. Dog kan man næppe give ham Medhold i, 
at Artsforskjelligheden (jfr. „Kat. Tidsskr.“ 1. c. S. 269 og „Danm. 
Fiske“, I, S. 586) er saa godt som givet ved hans i og for sig 
interessante Opdagelse, at den mindre Kystfonn føder levende Unger; 
thi hans Bevisførelse for, at det samme ikke kan antages at være 
Tilfældet med den store Dyhvandsform („Nat. Tidsskr.“ 1. c. S. 275, 
Anm. **), er aahenhart meget svag. Paa den anden Side kan man 
heller ikke give Prof. Malm gr én Eet i, at Artsidentiteten straks 
er godtgjort ved Paavisningen af, at begge Former ere vivipare — 
hvilket Faktum for „Eødfiskens“ Vedkommende i øvrigt kunde ønskes 
nærmere godtgjort end ved en blot mundtlig Forsikring, der jo 
kan være hleven misforstaaet. Forudsat imidlertid, at begge Former 
i denne Henseende forholde sig ens, kan Spørgsmaalet kun afgjøres 
empirisk ved at prøve de opgivne Forskjelligheder paa et større 
Antal Exemplarer fra forskj ellige Lokaliteter og af forskj elllig Alder. 
Jeg har underkastet det denne Prøve ved at tælle Straaleme hos 
og udmaale en Snes Exemplarer af hver Form. Da jeg herved 
aldrig selv har været i Tvivl, om jeg skulde erklære et Exemplar 
for at være S. viviparus eller marinus — skjønt jeg vel har gjort 
den Erfaring, at ellers dygtige Undersøgere have kunnet tage fejl 
deraf, naar de skulde bestemme et enkelt Exemplar — er jeg 
kommet til det Eesultat, at man fremdeles hør holde disse Former 
ude fra hinanden under særegne Navne, d. v. s”, opføre dem særskilt 
i de faunistiske Fortegnelser. Naturligvis udelukker dette ikke, at 
man kan betragte S. marinus som den oprindelige Form og S. 
viviparus som en ved „Tilpasning“ af denne udviklet Dværgform 
eller Kystform; men det vilde være en stor Misforstaaelse at tro, 
at S. viviparus^'' tillige indbefattede Ungerne af 8, marinus. Det 
viser sig tværtimod, at disse to Former have en meget forskjellig 
geografisk Udbredning; S. viviparus forekommer ved Færøerne, 
ved Bohuslan, ved den norske Kyst (Nordgrænse ukjendt) og ved 
Ny-Englands Kyster; den er derimod ukjendt ved de danske, britiske 
(saa vidt vides), finmarkske, islandske og grønlandske. 8. marinus 
