394 
(xx. Pectorales et ventrales vittatæ: E. exiliens L. 
An junior præcedentis?). 
b. Eadius seciindiis p. pectoralis simplex, baud 
fissus; quartus omnium longissimus vel quintum longi- 
tudine æquat; primus dimidiam pinnain baud æquat. 
Barba nulla. 
aa. Pinna analis Ion gi or dorsalem æquat vel sub- 
æquat. 
Exempla; E. hrachycephalus Gtlir. Pectorales unicolores; 
ventrales totæ nigræ vel albomarginatæ; radius primus pectoralis 
tertia fere pars pinnæ totius, secundus baud duæ partes tertii, 
dimidia fere pinnæ totius. 
E. lamellifer Kn. St. Pectorales unicolores, juniorum vittatæ; 
ventrales nigræ vel nigrescentes, marginibus albicantibus; radius 
primus & secundus æquales vel subæquales, duæ quiutæ partes 
pinnæ totius. 
bb. Pinna analis dorsali multo brevior. 
(Species indescriptæ plures). 
Med Hensyn til de enkelte Arter og Grupper kan endnu føl¬ 
gende være at bemærke i denne korte Eedegjørelse for mine lie- 
sultater: 
(A*). 1. E. georgianus Val. bar af Dr. Giintber faaet en urigtig 
Plads i Afdelingen med korte Brystfinner (cfr. Valenciennes: 
„les pectorales toucbent presque å la caudale“); den faar sin Plads 
ved Siden af E. tvolans og E. oltusirostris, men afviger fra disse 
ved Besiddelsen af en Skjægtraad; et Spørgsmaal er det dog, om 
Exemplarer, der tilfældigvis miste denne, ville kunne adskilles fra 
de nævnte Arter. Den er hidtil kun kjendt i unge Exemplarer og 
er forholdsvis sjælden; det største i vort Museum er kun 
Tomme langt (Halefinnen fraregnet); et er taget paa „Galatheas“ 
Kejse midtvejs mellem Sandwich-Øerne og Japan, et andet paa 31° 
S. Br. og 47° 0. L. fra Greenwich (ved Kaptajn A. F. Andrea), 
begge altsaa i det indo-pacifiske Ocean ligesom Dussumiers In- 
