413 
er en Slags Dentin. Den Gang Professor Krøyer skrev, var den 
mikroskopiske Bygning af Dovendyrenes og Kæmpedovendyrenes 
Tænder allerede undersøgt, men (som vi vide) kjendte han ikke 
disse Undersøgelser. Han staar saaledes i Et og Alt paa samme 
Standpunkt, som C li ft 9 Aar tidligere; men han Ti ar hverken for- 
maaet at se saa skarpt eller tyde saa rigtigt som denne. Hr. 
Tauher mener, at Professor Krøyers „Feil“ ikke er videnskabe¬ 
ligt godtgjort, men dette er en Fejltagelse; den er godtgjort ved 
Owens Undersøgelser, man kan paa en Maade sige: disse Under¬ 
søgelser havde godtgjort den, førend den blev hegaaet. Cement 
er -— i alle Fald naar det er tilstede i nogenlunde Mængde, og hos 
Kæmpedovendyrene er Cementlaget, selv hvor det er tyndest, 
Linje tykt — ikke til at miskjende ved den mikroskopiske Analyse 
af Pattedyrtanden; Owens Beskrivelser og Figurer vise tilstræk¬ 
kelig tydeligt, at det er Cement, som danner det yderste 
Lag paa Dovendyrenes og Kæmpedovendyrenes Tænder, og derned 
er Professor Krøyers Tydning af dette selv samme Lag som 
Em ajl fuldstændig afvist og bortfalden. Hvad dette Punkt angaar 
ere fornyede Undersøgelser aldeles unødvendige. 
Det kan maaske være for dristigt aldeles at nægte Muligheden, 
at der en Gang hos ganske spæde Unger af Kæmpedovendyr kan 
blive eftervist en lille Emajlhætte paa Spidsen af de i denne Alder 
kegleformige Tænder^), men man tør i alle Fald sige, at der aldrig 
paa de udvoxede Dyrs cylindriske og slidte Tænder vil eller kan 
findes et Emajllag udenpaa Cementet; hvis et sligt Lag er 
tilstede, maa det naturligvis ligge mellem dette og Dentinen; 
det vil altsaa aldrig-kunne falde sammen med det yderst 
liggende Lag, som Prof. Krøyer paa de stærkt slidte Lestodoih- 
Tænder har taget for en „Emajlplade“. Selv om man derfor i 
Fremtiden skulde paavise Emajl paa dette eller nærstaaende Dyrs 
Tænder, vilde „Berettigelsen“ af hans „Angivelse^ slet ikke deiwed 
*) Som bekjendt blev disse Unger paa Grund af Tændernes Form en 
kort Tid af Dr. Lund antagne for at tilhore en særegen Slægt, 
Sphenodon. 
