415 
paany blive sat paa Højsædet, men hvorledes disse Modsigelser 
kunne være tilstede, ja! det vil trods al Læsen vedblive at være 
ham en Gaade. 
Som bekjendt ere de bageste Kindtænder hos Hvalrossen meget 
sniaa og falde i Keglen tidligt ud. For 12 Aar siden har jeg her 
i vore Meddelelser^) fremsat den Mening, at disse Tænder, som 
indtil da stedse vare bievne antagne for Mælketænder, der ikke 
bleve erstattede ved Afløsere, i Virkeligheden er det blivende Tand¬ 
sæts ægte Kindtænder, hvis Udvikling hurtig afsluttes, saa at dø 
ikke blive skikkede til at fungere, hvorhos jeg tillige henpegede 
til, at min Opfatning kunde finde nogen Støtte i de ægte Kind¬ 
tænders Forhold hos P^’o^e/e^-Slægten. Koget lignende skal nu, 
efter Hr. Taubers Anskuelse, finde Sted hos -), og i den 
Anledning kommer han med følgende Yttringer^), som jeg, ligesom 
i det forrige Tilfælde, anser det for rigtigt at aftrykke: 
„Til Støtte for denne Anskuelse“ (o: min Opfatning af Hval¬ 
rossens Tandformel) „anføres det lignende Forhold hos Proteles, idet 
de ægte Molares ogsaa her ere mindre end de foranstaaende Præ- 
molares og sædvanligt, i alt Fald for en Deel, falde tidligt ud; 
til dette Exempel kan passende føies det uddøde Kæmpedoven- 
•) Vid. Meddel, for 1864, S. 261, Noten. 
*) Da det fornemlig gjælder om at feje for min egen Dør, skal jeg kun 
i Forbigaaende bemærke, at der vistnok lader sig indvende Adskilligt 
mod den, i mine Tanker, forunderlige Parallel, som Hr. Tauber 
trækker uden mindste Betænkelighed. Hos de tvende diphyodonte 
D}t, Hvalrossen Proteles, er en hel Kategori af Tænder, nemlig alle 
de ægte Kindtænder, stadigt hæmmede i Udvikling. Om den (saavidt 
vides) monophyodonte Lestodon foreligger der hidtil ikke andet sikkert, 
end at man en enkelt Gang har fundet 5 Tænder i en Underkjæbe- 
gren i Stedet for 4, men der haves intet Bevis tor, at dette sidste 
Tal nogensinde skulde være en Følge af, at en femte Tand var falden 
ud; U’ærtimod! der er slet ikke Plads til en slig i de firtandede 
Kjæbegrene, og der har aldrig været fundet Spor af en obfitereret 
Tandhule. Maaske har en vis Lyst til at bringe Lestodon paa Tale 
og en Uformuenhed til at finde paa en bedre Anledning ladet Hr. 
Tauber overse Vanskelighedenie ved Paralleliseringen. 
^) Tanddannelse kc. S. 48. 
