440 
udad, den sjettes i saa Fald skraat indad imod Hovedaksen; Varia¬ 
tioner i disse Forhold ere ikke sjeldne, men da de ikke vedkomme 
os her, skal jeg ikke gaa videre ind paa dem. Jeg har fundet 
indtil 10 anlagte; de to hageste Bægerblade (andet og femte) ere 
helt sammenvoksne og dækkede af de to laterale (tredje og §erde), 
der atter dækkes af det første, fremadliggende og mediane. Ved 
den nodiforme Fællesakses ejendommelige Form komme disse Blom¬ 
ster ogsaa (ligesom Hektarierne hos Dolichos o. a.) til at staa i 
Zigzaglinie, da Spiralen forstyrres. 
Sammenligningen med Lablab, der dog vel er Dolichos's aller¬ 
nærmeste Slægtning, forklarer os altsaa ogsaa med største Klarhed 
den morfologiske Værdi af de nævnte,] interessante Nektarial- 
dannelser. 
Hvad den anatomiske Bygning af de nodiforme Akser angaar, 
da modtager enhver naturligvis sit Karbundtsystem fra Moderaksen 
og lader atter et saadant udgaa i Blomsterstilkene, hvis saadanne 
forekomme; men fremkommer der Hektarier istedenfor Blomster, 
udvikles Karbundterne, som skulde være gaaede ud til Blomsterne, 
ikke paa nonnal Vis, idet de, indesluttende den sædvanlige Marv, 
mangle Bast- og Vedceller og ere ejendommelig opsvulmede, efter¬ 
som der af deres Hovedmasse har dannet sig et meget smaacellet 
Væv, omgivet af en temmelig tykvægget „Skede“ (dog uden 
de „Caspary’ske Pletter”), hvis yderste Celler grænse op til et 
med smukke Kalkoxalatkrystaller forsynede Cellelag; det nævnte, 
smaacellede Væv, som fuldstændig mangler Cellemellemrum, gaar 
umiddelbart over i de egenlig secernerende Arceller og er aaben- 
bart Dannelsesstedet for den udskilte Vædske, da det ganske har 
et secernerende Vævs saftrige og ungdommelige Udseende. 
Hvad der endnu maatte være at bemærke angaaende den 
mere detaljerede Sammensætning af de nodiforme Akser, ligger 
udenfor denne korte Meddelelses Omraade. Kun paa to Punkter 
skal jeg endnu henlede Opmærksomheden. Det ene er Spaltaab- 
ningemes Forekomst; jeg har fundet dem overalt i de nævnte 
