444 
eller de bestaa af et lignende, større eller mindre, Antal lodrette 
Cellerækker dækkede af en Epiderniis-Kappe (i hvilken der heller 
ingen Topcelle er). Yderligere se min cit. Afhandl. S. 37—79. 
II. Fnokkens morfologiske Værd. Her er L. (i Følge 
hint Brev) hleven hestyi*ket i, at hans Anskuelse i et og alt er 
rigtig. Der gik 3 Aar, før L. kaldte sine Tydninger i det første 
Spørgsmaal tilbage; jeg har saa god Tro til ham, at jeg venter, 
at han i langt kortere Tid — regnet fra nu af — vil kalde sin 
Opfattelse i dette 2det Punkt tilbage som ubevist, uden at han 
skal behøve nogen ydre ny Paamindelse om, at han skylder Viden¬ 
skaben, Sandheden og sin Modstander at rette sine Pejl. 
Sagen staar saaledes: L. gjør Paastand paa at have ført Be¬ 
vis for, at hvert F nokle gerne, det være nok saa haarformet, 
er ét selvstændigt Blad; jeg paastaar, at han ikke har bevist 
og ikke kan bevise det, og at Forholdet er dette: Kurvblomsterne 
have et meget ubetydeligt, sambladet, 5-tandet Bæger, og paa dette 
staa Fnokstraalerne, som jeg tidligere alene betragtede som Haar- 
dannelser, men om hvilke jeg nu maa sige, at det i ethvert givet 
Tilfælde maa afgjøres, om de ere Haar eller Bladflige eller baade 
det ene og det andet, — hvis det overhovedet er muligt at af- 
gjøre dette, meget uvæsentlige^) Spørgsmaal i hvert enkelt 
Tilfælde; derimod repræsenterer hvert Fnoklegeme ikke 1 Blad, uden 
i nogle relativt ganske faa Tilfælde. 
Mærkeligt nok har en saa klar Botaniker som Eichler („Blil- 
thendiagramme“) misforstaaet L.’s Mening om Fnokken, skjønt hele 
„Forsøget^ er oversat paa Fransk og Késuméet af „Antikritiken‘^ 
fylder 28 Sider; og andre ældre Botanikere er det gaaet ligesaa. 
Skylden er L.’s, blandt andet fordi hans „Facit“, Késuméet af hans 
Kesultater stadig er dette: — „ergo: er Fnokken et virkeligt 
Bæger“, en Sætning der er saa uklar, at jeg jo næsten ogsaa 
kunde resumere mit Resultat saaledes. Kun ét eneste Sted i „An- 
’) Man erindre den fligede, tornede, børstebeklædte Rand af et Tidselblad. 
