13 
frostfrit, synes det rimeligt at antage, at det særlig er Vinterkulden, 
der drager Grænsen for Udbredelsen mod Nord og Øst. 
I Meliemevropa er Glatsnogen almindelig udbredt fra Sorte¬ 
havslandene til Atlanterhavets Kyster. Mod Øst og Syd naar den 
til det nordlige Persien, Syrien, Nedreægypten, Sicilien, det nord¬ 
lige Spanien og til Portugal, hvor den i 1877 er fanget ved 
Coimbra x ). 
I Sydevropa afløses den til Dels af sin nære Slægtning Coro- 
nella girondica Daud., der fra Sydfrankrig, Tyrol * 2 ) og Italien naar 
til Marokko og Algier. 
Mod Vest er Coronella ciustriaca udbredt gennem Frankrig og 
Belgien til England, hvor den dog hidtil kun er kendt fra Landets 
sydlige Del (Hampshire, Dorsetshire og maaske Surrey); den tid¬ 
ligere Angivelse af dens Forekomst ved Dumfries i Skotland har 
vist sig at bero paa en Fejltagelse 3 ). 
Betegnelsen „Thuringische Natte r Cl for Glatsnogen antyder dens 
Hyppighed i Midttysklands Bjærgegne, men herfra aftager Talrig¬ 
heden paa en ret mærkelig Maade stærkt imod Nord. Flere Steder 
i Kongeriget Sachsen forekommer Coronella austriaca endnu hyppig, 
medens den i andre Egne af Landet kun meget sjælden er iagttaget; 
dog er den ogsaa her længe bleven forvekslet med Hugormen 4 ). 
Herfra trænger den frem i de tilgrænsende Egne af Scklesien; 
men i Brandenburg er den hidtil kun funden paa 6 Steder; i Posen 
skal den være set 1 Gang ved Bromberg; i Westpreussen er den 
truffet nogle Gange ved Thorn og ved Østersøbadet Zoppot i Nær- 
J ) Boulenger i The Zoologist. 1894. p. 11. Jfr. Wiegmann, Archiv. 
Jg. 54. Bd. 2. 1888. pag. 169. 
2 ) Wiegmann, Archiv fiir Naturgeschichte. Jg. 49. Bd. 2. p. 530 
(V. Gr edler, 1882). Mojsisovics. 
3 ) Bonlenger, 1. c. p. 10. 
4 ) Jahresbericht der ornithologischen Beobachtungsstationen im Konig- 
reich Sachsen. Anhang. 4°. 4. Bericht (1888). p. 148; 5. Ber. (1889). 
p. 72—74: 7.—10. Ber. (1891—94). p. 149, 152. Jfr. Straueli og 
D ii r i g e n. 
