19 
de to andre danske Individer er paa Ryggen ensfarvet brune med 
hvide Stænk. 
Om Æskulapsnogens Forekomst i Syd¬ 
sællands Skove fra Begyndelsen af det 19. 
Aarhundrede indtil 1863 afgiver de tre 
fangne og endnu opbevarede Eksemplarer 
uimodsigeligt Vidnesbyrd. Hvorvidt denne 
Slangeart endnu tidligere fandtes her i Landet 
har derimod hidtil været ukendt, og paa For- 
haand skulde det næppe synes muligt at til- 
Fig. 2. Æskulapsnog. vejebringe nogen Oplysning herom. Dog tror 
Coluber lonaissimus. 1 1 1 . . , , , . . 
Stensby-Møller. 1851. W at turde SI ^ e > at “ in Sø ? en dells 
Spor ikke har været ganske forgæves. 
I den zoologiske Literatur nævnes denne Slangeart ikke; O. Fr. 
Muller kendte saaledes fra Danmark kun Snogen og Hugormen 1 ). 
Moths danske Ordbog (1708 og 1712) indeholder vel Ordet 
„Hassel-orm u = Coluber; men da Forklaringen kun oplyser, at 
det „er et slags store gråe orme, storre end en stålorm“, tør 
man ikke slutte, at der hermed skulde menes den i Sydsælland 
som „Hasling u eller „Hasselsnog“ betegnede Coluber longissimus, 
tilmed da det er bekendt, at dette Navn i andre Egne bruges om 
andre Slanger, navnlig Hugormen. 
Under vor Søgen længere tilbage i Tiden vil det være naturligt 
at standse ved den Periode, da Naturvidenskaben efter Tilegnelsen 
af Renæssancens Fremskridt naaede en hidtil ukendt Blomstring i 
vort Land, Bartholinernes Tidsalder. Flere Naturaliesamlinger, til¬ 
vejebragte af Kredsens bekendte Mænd, fandtes da i København, 
og Fortegnelser over deres Indhold er bevarede. Her er der da 
Anledning til at lede om vor Slange; men, det maa siges straks, 
— al Søgen viser sig forgæves. 
I Fuirens til Universitetet skænkede Samling i Anatomihuset 
paa Nørregade og i Thomas Bartholins private Museum var 
O Otto Fr. Miil ler: Zoologiæ Danicæ prodromus seu animalium Daniæ 
et Norvegiæ indigenarum characteres nomina etc. Havniæ. 1776. p. 36. 
2 * 
/ 
