20 
der vel en Del Hamme af inden- og udenlandske Slanger, Skeletter 
af Hugorme osv.; men Arten af Snogene kan ikke bestemmes efter 
Angivelserne. Saaledes kan Udtrykket Colubri nostrates tres (duo) 
vel siges snarere at betyde simpelthen tre (to) Hussnoge end tre 
forskellige Arter af danske Snoge 1 ). 
Ole Worms Museum i Store Kannikestræde, der i andre 
Retninger var righoldigere, og om hvilket vi besidder de bedste 
Oplysninger, indeholdt ogsaa kun Eksemplarer af Tropidonotus og 
Vipera fra Danmark. 
Han beskriver i sit Værk begge Arterne tilstrækkelig tydelig 
og tilføjer om den første, at den kaldes: „ vulgo ein Snog“ 2 ). 
Samme Oplysning om hvad der af danske Slanger her fore¬ 
fandtes faar man af den systematiske Katalog over Museet, som 
var udarbejdet af den medicinske Student (,,philiatros u ) Georg 
Se ger. Heri nævnes nemlig kun de to Arter: 1°. Anguis Danicus, 
tam aquis quam terrå gaudens og 2°. Vipera major & minor 3 ). 
Dermed skulde da alt Haab synes at være ude, eftersom det 
kongelige Kunstkammer, der vel arvede Ole Worms Samling, men 
i øvrigt langt fra var saa vel udstyret eller ordnet som denne, 
endnu mindre kunde give os noget Udbytte. 
Netop den ovennævnte Seger skylder vi imidlertid en Med¬ 
delelse em Æskulapsnogens Forekomst hos os. Ganske kort maa 
jeg da fortælle hvem og hvad han var, for at han ikke skal staa 
fremmed for os. 
Født 1629 i Niirnberg 4 ), studerede han ved forskellige tyske 
9 Th. B arth olini Domus anatomica Hafniensis brevissime descripta. 
Hafniæ. 1662. p. 46, 56. (Tillæg til Cista medica Hafniensis). Thomas 
Fuiren: Rariora Musæi Henrici Fuiren. Hafniæ. 1663. 4°. — Det 
ældste Naturaliekabinet, Forbilledet for disse „Musæer“, var anlagt af 
den berømte Konrad Gesner (død 1565 i Ztirich). 
2 ) OlausWorm: Museum Wormianum. Amstelodami. 1655. fol. p. 262. 
3 ) Georgius S eger: Synopsis methodica rariorum tårn naturalium, 
qvåm artificialium, qvæ Hafniæ servantur in musæo Olai Wormii. 
Hafniæ. 1653. 4°. p. 34. 
4 ) Henning Witte: Diarium biographicum. Gedani 1688. 4°. Opført 
under Dødsdagen 19. Decbr. 1678. Chr. W. K es tner: Medicinisches 
Gelehrten-Lexicon. Jena. 1740. 4°. p. 777. Ephraim Prætorius: 
