30 
og udtaler derpaa som sin Anskuelse: „Noch wahrscheinlicher er- 
sckeint mir aber die Annahme, dass die Schlange ilberhaupt schon 
in altester Zeit in unsern Waldern gewesen, im Yerlaufe der Zeit 
aber mit den sckwindenden Waldern in einzelnen Gegenden gånzlich 
verdrangt wurde, sodass jetzt der eine und andere kleinere Ver- 
breitungsbezirk dieser Schlange, der friiher mit andern zusammen- 
hing, als vereinsamte Insel dasteht u . 
Disse Ord kan jeg ganske gøre til mine. 
Teorien om at Æskulapsnogen skulde være under Frem- 
rykken fra sin Hjemstavn i Syden og slaa sig ned paa Steder, 
hvor den fandt Forholdene særlig tiltalende, er først fremsat af 
Schreiber 1875 (Herpet. Europaea. p. 287—288) og kan glæde 
sig ved stor Tilslutning fra Herpetologerne lige til den sidste Tid 1 ). 
De Grunde, Schreiber fremførte, synes mig dog lidet over¬ 
bevisende, og andre har man siden ikke kunnet finde. Det maa 
dog herved ikke glemmes, at man ikke har kunnet have noget 
Kendskab til Æskulapsnogens tidligere Forekomst paa Sælland, 
hvorhen man vel næppe vilde have ladet den „indvandre“ i ny Tid. 
Den tredje Forklaringsmaade, som gaar ud paa at Spred¬ 
ningen er sket ved Menneskets Hjælp, er den ældste af de 
tre, idet den fremsattes af v. Heyden 2 ) i 1861. Han kom paa 
den Tanke, at Romerne vist havde indført Slangen til de Bade¬ 
steder, som de i Germanien anlagde ved varme eller mineralholdige 
Kilder, fordi Slangen var helliget Lægeguden Æskulap. 
Denne smukke Tanke har vundet megen Tilslutuing eller er 
dog ikke bleven afvist, fordi, som Knauer udtrykker sig: „es lasst 
sich gegen diese Annahme nicht viel vorbringen Lad os dog kort 
kritisk undersøge det Grundlag, hvorpaa Antagelsen hviler! 
v. Heyden traf Æskulapsnogen ved Schlangenbad; men om 
G Se Diirigen, 1. c., 1897. p. 317. 
2 ) C. H. G. von Heyden: Ueber dasVorkommen von Calopeltis flaves- 
cens Scop. bei Schlangenbad und von Tropidonotus tessellatus 
Laur. bei Ems. Jahrbucher des Vereins fur Naturkunde im Herzog- 
thum Nassau. Heft. 16. Wiesbaden. 1861. p. 263—265. 
