(Bd. 7. p. 316) nævner, at alle de lagte Æg klæber perlesnorformet 
sammen. 
Skulde da virkelig ikke blot de ældre Forfattere som Ole 
Worm 1 ) hos os, men ogsaa fra nyere Tid saadanne Zoologer, som 
har anvendt Aar paa Studiet af Slangernes Liv, skulde Mænd som 
Lenz, Duméril og Bibron 2 ) og mange andre, blandt hvilke 
altsaa ogsaa Brehm, ikke selv have iagttaget „Perlesnorene 41 , men 
blot modtaget dem til Laans fra Bog til Bog gennem Aartusinder. 
Var det ikke endnu muligt, at den mærkelige Uoverensstem¬ 
melse mellem disse ældre Angivelser og de nyere Iagttagelser kunde 
bero paa et Forhold, der vel allerede nævnes af Lenz 3 ) men siden 
maaske er forblevet upaaagtet: „In der Gefangenschaft legen 
die Ringelnattern ofters auch Eier, die nicht zusammenkången“. 
Mon ikke den ny Tids Iagttagelser skulde stamme især fra 
Fangerummene, og „Perlesnorene“ da alligevel findes ude i Naturen? 
Eller er ogsaa denne Forklaring urigtig? 
Det var maaske Umagen værdt at undersøge denne Sag nøjere 
for at faa Spørgsmaalet afgjort ved et stort Antal Iagttagelser. 
Disse maatte da straks optegnes eller paa anden Maade sikres, 
hvilket mange maaske hidtil har undladt i den Tro, at „Perle- 
snorene“ var der ingen, der tvivlede paa. 
Hermed kunde man fremdeles forbinde Undersøgelsen over det 
Tidspunkt, da Ungerne kommer frem af Æggene og Vejrligets mulige 
Indflydelse derpaa, hvilket heller ikke er nøje kendt. Vore giftløse 
Slanger har kun i meget ringe Grad været gjort til Genstand for 
Studium her hjemme, eller disse Studier har kun sat sig svage 
Spor i Literaturen. 
Lad mig i denne Forbindelse nævne, at Ole Worm i 1655 
oplyser, at Æggene af Tropidonotus natrix bliver liggende Vinteren 
O Museum Wormianum. 1655. p. 262. 
2 ) Duméril &: Bibron: Erpétologie générale. Tome 7. P. 1. Paris. 
1854. p. 558: „ . . . leurs ocufs, qui sont réunis ordinairement en 
chapelet“ etc. 
3 ) 1. c. 1832. p. 499. 
