223 
til den for Respirationsapparaterne hensigtsmæssige. Jeg har sæd¬ 
vanlig arbejdet med 20—30 Omdrejninger, og altsaa med en 
Luftning af 60—90 cc. pr. Minut, men Pumpen virker fortrinligt 
selv ved langt større Hastigheder. 
Denne Pumpe vil vistnok kunne finde Anvendelse ved ad¬ 
skillige Lejligheder, hvor det gælder om at holde en lukket 
Cirkulation af Luft eller Væske igang, og jeg har ikke fundet, at 
den frembød andre Ulemper end den, at Pumpeslangerne, der slides 
temmelig stærkt, ofte maa fornyes. 
Skemaet for Respirationsapparatet til Huden er følgende 
(Fig. 2): 
Fra Pumpeslangen e strømmer Luften gennem Glasrøret f til 
Frørecipienten g. Herfra gaaer den gennem T-Røret h til Luftprøve- 
recipienterne I og II. Disse har et Rumindhold af c. 20 cc. og 
er ved hver Ende udstyrede med Geiszler’ske Svanshaner. I det 
første Afsnit af hvert Forsøg skal Luften strømme igennem begge 
Recipienter, og dette sikres derved, at de ikke er indskudte parallelt, 
men i Række. Luften strømmer fra h ind i Recipient I gennem 
Hovedboringen i Hanen i. Gennem Svansboringen i Hanen j, Røret 
k og Svansboringen i l gaaer den videre til Recipient II, hvorfra 
den gennem Hovedboringen i m naaer over i T-Røret n og derfra 
til Barytflasken o. Denne er ikke stillet lodret, men saa skraat 
som muligt, og Luften drives i smaa Bobler gennem Barytvandet. 
Fra Barytflasken gaaer den gennem Røret p tilbage til Pumpe¬ 
slangen, og hermed er dens Kredsløb fuldendt. 
Respirationsapparatet til Frøens Lunger (Fig. 3) er noget 
mere kompliceret bygget, da det jo skal besørge den intermitterende 
Luftning af disse. 
Fra Pumpeslangen q strømmer Luften ind i T-Røret r, hvis 
ene Gren fører til Kautschukslangen s, der under Forsøget i Reglen 
er spærret med en Skrueklemhane. Den anden Gren fører over 
i Gaffelrøret t, hvis ene, meget korte Gren gennem Slangen u fører 
til et Rør gennem Frøbeholderens Prop og derfra gennem Kanylen 
til Frøens Lunger. Slangen u kan ved Hjælp af en Skrueklemhane 
