233 
de øverste og derfor varmeste Vandlag. Dette vilde imidlertid 
vise sig i Beregningerne som en Kvælstofudskillelse, og da der 
i de fleste Forsøg iagttages en Optagelse af Kvælstof gennem 
Huden, tyder dette paa, at Fejlene, hvis de existere, ihvertfald 
er smaa. 
Endnu en Fejlmulighed ved Forsøgene hør omtales her, nemlig 
den at Lungerne, naar Prøvetagningen finder Sted, kan indeholde 
større eller mindre Mængder af Luft, saa at Respirationsapparaternes 
faktiske Volumina kommer til at afvige fra dem, der bruges ved 
Beregningerne. Den Omstændighed, at det i mange Forsøg findes, 
at Kvælstof optages gennem Huden, medens det samtidig udskilles 
gennem Lungerne, kunde gøres gældende, som talende for, at dette 
virkelig finder Sted. Jeg har imidlertid paa Frøer, hvis Bughule 
var aabnet, ofte overbevist mig om, at selv en ganske svag 
Sugning gennem Kanylen altid er tilstrækkelig til at bringe 
Lungerne til at falde fuldstændigt sammen, saa at de ikke inde¬ 
holde Spor af Luft, forudsat at ikke Blodkoagler eller Slim i 
Larynx eller Kanylen lægger Hindringer i Vejen for Luftens 
Passage. De Forsøg (talrige med R. esculenta, ingen med tempo- 
raria), hvor saadanne Blødninger eller Slimdannelser er indtrufne, 
har jeg i Reglen kasseret, men enkelte af dem er anvendte, idet jeg 
efter Forsøget har overbevist mig om, at Lungerne virkelig var 
sammenfaldne. 
Luftrecipienternes Volumina er bestemte ved Udvejning 
med Kviksølv og reducerede til en Temperatur af 20°, som er den, der 
hyppigst er benyttet til Forsøgene. Da begge Respirationsapparaterne 
næsten fuldstændigt bestaa af Glas, vil deres Temperaturudvidelse 
svare meget nær til Recipienternes, og disses Anvendelse ved 
andre Temperaturer uden Omkalibrering vil ikke medføre paavise- 
lige Fejl. En kendelig og desværre ganske uberegnelig Fejl med¬ 
fører derimod den Omstændighed, at Luftrecipienternes Volumina 
i Tidens Løb har forandret sig. Ved Kalibrering, henholdsvis i 
Foraaret 1900 og i August 1901, fandtes følgende Volumina i 
Kubikcentimetre: 
