234 
No. 
Vol. 1900 
Vol. 1901 
Diff. 
Vol. 1901 x 
Vol. 1900 - 100 
I. 
20,467 
20,474 
+ 0,007 
100,04 
II. 
20,985 
21,045 
-j— 0,060 
100,38 
III. 
20,415 
20,371 
— 0,044 
99,79 
IV. 
20,460 
20,464 
-f- 0,004 
100,02 
1 . 
20,545 
20,572 
+ 0,027 
100,13 
4. 
20,401 
20,398 
— 0,003 
99,99 
2. 
20,190 
20,181 
— 0,009 
99,95 
3. 
19,950 
19,948 
— 0,002 
99,99 
Luftanalyserne. Luftburetten er inddelt i V 20 cc., og der 
skønnes Vi o af denne Inddeling, altsaa 0,005 cc. Aflæsningernes 
Fejlgrænse er omtrent 0,01 cc., men Fejlen vil i Reglen holde sig 
betydeligt lavere. Da Volumen af Hudens Respirationsapparat er 
c. 11 og af Lungens c. 5 Gange større end Luftrecipienternes 
Volumen, vil den største af Analysen fremkaldte Fejl i et Forsøg 
være henholdsvis 0,11 og 0,05 cc. 
Titreringerne kan være behæftede dels med systematiske 
dels med tilfældige Fejl. Den farligste systematiske Fejl er aaben- 
bart en forkert Indstilling af den benyttede Syre, der vil forrykke 
Grundlaget for en Sammenligning mellem Ilt- og Kulsyrerespirationen 
og gøre alle respiratoriske Kvotienter forkerte. Dette har jeg- 
søgt at undgaa ved at anvende den nøjagtigste bekendte Syre¬ 
bestemmelse (Sørensen: Natriumoxalat i Titreranalysen. Vid.Selsk. 
Overs. 1900, pp. 189-224). Standardopløsningen af Svovlsyre svarer 
til sit lige 1 Volumen luftformig Kulsyre (0° og 760 mm. Tryk) med 
en Fejl, der højst kan være 0,05 °/o, men sandsynligvis er betydelig 
mindre. Denne Opløsning har en saadan Styrke (c. V10 normal) 
og opbevares saaledes, at dens Uforanderlighed er sikker. Til 
Brug fortyndes en Liter af den ved Hjælp af en Literkolbe med 
3 Liter Vand, hvilket kan gøres med overordenlig Nøjagtighed. 
Ogsaa denne fortyndede Opløsning har ved Sammenligning med 
Standardopløsningen vist sig fuldstændig holdbar, og jeg har ikke 
kunnet konstatere, at den svage Skimmelvegetation, som kan op¬ 
træde i den, har haft nogen Indflydelse paa dens Styrke. 
