247 
Intensitet i øvrigt næsten udelukkende giver sig 
Udslag gennem Lunge respiration en. 
Lungernes Evne til Kulsyreudskillelse synes at være temmelig 
snævert begrænset, idet det højeste Tal, der overhovedet er fundet, 
er 90 pr. kg. og h. Naar derfor Stofskiftet i Parringstiden stiger 
meget højt, kan Kulsyreoverskudet kun bortskaffes gennem Huden. 
II. Rana esculenta. 
Forsøgene med R. esculenta staaer i Værdi betydeligt tilbage 
for Forsøgene med R. temporaria, hvilket især er en Følge af, at 
den første Art paavirkes i langt højere Grad og paa langt mere 
variabel Maade af de ydre Forhold end den anden. 
Ude i Naturen er R. esculenta i Reglen langt livligere og 
hurtigere end R. temporaria. Den er et udpræget Solskinsdyr og 
som saadant i høj Grad afhængig af Lys og Temperatur. Kommer 
man en stille klar Sommerdag til en Dam, hvor den holder til, saa 
hører man et øredøvende Kor af kvækkende Frøer. Nærmer man 
sig Bredden, tier de nærmeste Frøer og vogter opmærksomt paa 
ens Bevægelser, for pludselig at forsvinde, hvis de fatter Mistanke. 
Det er næsten umuligt at fange dem med Kætser, og de viser paa 
den anden Side en utrolig Energi og Agtpaagivenhed for at faa 
fat paa den Stump rød Traad, der tjener som Madding, naar man 
meder efter dem. Nærmer der sig en Snog, saa seer man Frøerne 
dels dukke under og forsvinde, dels flygte i lange Spring. 
Kommer man nu til den samme Dam paa en Dag med Graa- 
vejr og kold Blæst, seer man kun lidt til Frøerne og hører endnu 
mindre. De fleste holder sig skjult nede i Vandet, og de faa, der 
er fremme, er temmelig træge og viser ingen Lyst til at bide paa 
Maddingen. 
Med R. temporaria er det anderledes. Den er udenfor Parrings¬ 
tiden et Tusmørkedyr og undgaaer i Reglen Solskinnet uden dog at 
frygte det stærkt, og paa de Steder, hvor den findes — næsten altid 
i Nærheden af Vand, men aldrig i Vandet — kan man træffe den 
