262 
toriske Nerver, taler imidlertid, at Faldet i Forsøg 40 ligesom 
Stigningen i Forsøg 42 er ledsagede af tilsvarende Forandringer 
i Kulsyreafgivelsen gennem Lungerne og delvis kompenserede af 
smaa, modsat rettede, Forandringer i Hudens Iltoptagelse, saaledes 
at Totalstofskiftet forandres temmelig lidt. Dette sidste Fænomen 
kan nemlig vanskeligt tydes anderledes, end at Forandringerne i 
Lungernes respiratoriske Funktion er det primære, saaledes at f. Ex. 
Stigningen af Iltoptagelsen gennem Lungerne i Forsøg 42 forøger 
Blodets Indhold af Ilt og derigennem, idet Stofskiftet holder sig 
uforandret, formindsker Muligheden for Iltoptagelse gennem Huden. 
Det staaer altsaa efter disse Forsøg som sand¬ 
synligt, men ikke mere, at der i Pulmonalgrenene af 
Yagus forløber Traade, der har Indflydelse paa Lunge- 
respirationen, og at disse Nerver snart har en svagt 
inciterende (Forsøg 40), snart en svagt hæmmende 
Tonus (Forsøg 42). 
De Udslag, der er fundne, er saa smaa, at det ikke kunde 
nytte at forfølge Sagen videre med de benyttede Methoder, der 
kun tillod mig at gøre to Forsøg i Træk med samme Dyr. Hvis 
den skulde forfølges videre, maatte der udarbejdes Methoder, der 
tillod en længere Række kortvarige Forsøg med ganske korte 
indbyrdes Mellemrum (saaledes som f. Ex. Maars Forsøg med 
Skildpadder), saa at der kunde tages Hensyn til de „tilfældige u 
Variationer i Stofskiftet. 
