274 
Hudgrene, men derimod ikke af Lungegrenene, der betinger Bortfaldet 
af Stigningen, hvilket da ogsaa fremgaaer af det følgende Forsøg. 
No. 53. 15 /6 01. B. temporaria $. Vægt 25,2 gr. Henstaaet, 
tildels ved Stuetemperatur, siden Parringstiden; fodret. 
Hudgrenene af Vagus overskaarne 11 h. 
Indledningsforsøg 12 h. 45 m.—2 k. 43 m. Tp. 20,0°. Be^ 
spirationen god. 
Hovedforsøg 3 h. 1 m.—5 h. 21 m. Tp. 20,0°. Kulsyre tilsat, 
og Barytvand udeladt i Bespirationsapparatet for Huden. Bespira- 
tionen god. 
Sektion: Hudvagus tregrenet. Paa venstre Side er den yderste 
Gren ikke overskaaret. Bigelig Føde i Tarmkanalen. 
Hudresp. 
Lg.resp. 
Totalresp. 
0 2 . 
32 
92 
124 
CO, . 
90 
32 
122 
Besp. Kv. ... 
2,78 
0,35 
0,98 
CO., 0 lo . 
0,17—0,22 
0,45—0,15 
0 2 . 
34 
84 
118 
CO, . 
19 
61 
80 
Besp. Kv. . . . 
0,57 
0,73 
0.68 
CO, »/o . 
1,87—2,22 
0,45—0,22 
Dette Forsøg bekræfter de tidligere og slaaer det afgørende 
fast, at Overskæring af Hudvagus forhindrer den 
Stigning af Ilt optagelsen gennem Lungerne, som en 
høj Kulsyrespænding omkring Huden ellers frem¬ 
bringer. 
Forklaringen af de i denne Forsøgsrække opnaaede Besultater 
frembyder visse Vanskeligheder. Det fremgaaer af Forsøgene, at 
man ikke kan tænke paa at forklare Stigningen af Iltoptagelsen i 
Lungerne ved at antage en Paavirkning af Blodkarrene, idet der 
ikke er nogensomhelst nødvendig Forbindelse mellem Iltstigningen 
og Stigningen af Kulsyreafgivelsen. Den kan heller ikke tænkes 
