277 
sympathicum II, som han kalder „the inf. cerv. ganglion“, og 
G. jugulare har en udpræget Virkning paa Hjærtet. Han siger 
imidlertid (p. XIV): „The whole of it [Sympathicus] does not 
however pass into this ganglion [jugulare], for just before reaching 
the ganglion branches are given off, which apparentlv pass directly 
into the vagus nerve and run to the heart without entering the 
ganglion. “ 
Strong, der har undersøgt Forholdene hos Frølarver siger 
(p. 150), at en eller flere Grene gaaer fra G. cervicale sympath. til 
G. jugulare. „One twig especially can be traced curving around the 
inner and then the dorsal side of the caudal apex of the inner 
ganglion. The greater part of this twig unites with the E. auri- 
cularis. Other minute twigs may be seen ramifying around the 
ganglia and appear to pass off, in part, to the various branches. 
I have not observed any especial supply to the E. visceralis [der 
ogsaa omfatter E. pulmonalis og E. cardiacus], and the latter must 
be regarded as composed very largely of fibres from the vagus“. 
Det forekommer mig at fremgaa af det her fremdragne: 
At Oprindelsen til de sympathiske Nerver i Lungerne ikke er 
helt sikker, medens det dog er det sandsynligste, at de komme fra 
Vagus. 
At det er muligt, ja ret sandsynligt, at Sympathicusgrene til 
Lungen ikke passerer G. jugulare, men slutter sig til Vagus længere nede. 
Hvis dette sidste er Tilfældet, kan jeg ved mine Vagus- 
Overskæringer umiddelbart nedenfor G. jugulare have undgaaet de 
sympathiske Traade til Lungerne, og mine Eesultater af Over¬ 
skæringsforsøgene 51 og 52 vil være forstaaelige, naar man antager, 
at Eeflexbanerne for Paavirkningen fra Huden forløber gennem 
saadanne sympathiske Traade. 
Den anden Forklaringsmulighed, paa hvilken jeg desværre 
først er blevet opmærksom efter Forsøgenes Afslutning, saa at jeg 
ikke har kunnet underkaste den nogen experimentel Prøve, er den, 
at Paavirkningen som saadan aldeles ikke ledes videre til Lungerne, 
