304 
Blod med Blodet fra Yena cava, og Arteria pulmo-cutanea faaer 
ganske overvejende Blod fra Yena cava. 
Naar disse Forhold skal sees under Belysning af mine Respira¬ 
tionsforsøg, vil det for Oversigtens Skyld være heldigt at betragte 
Blodets Mætning henholdsvis med Kulsyre og Ilt hver for sig. 
1. Blodets Kulsyrespænding. Betragtes Forholdene hos en 
typisk Vinterfrø, f. Ex. R. esculenta i Forsøg No. 30, hvor der 
gennem Huden er udskilt 101 cc. Kulsyre pr. kg. og li., medens det 
tilsvarende Tal for Lungerne er 8,5, saa indsees: 
At Kulsyrespændingen i venstre Atrium (Lungeveneblodet) kun 
kan være meget lidt lavere end i højre Atrium (Yena cava -|- Vena 
cut. magna). 
Naar der i Ventriklen foregaaer blot en delvis Blanding af 
Blodet fra Atrierne, saa maa Resultatet blive, at det fra Hjærtet 
strømmende Blod vil faa næsten nøjagtig samme Kulsyrespænding i 
alle Arterier. 
Alle disse sender Grene til Huden, og med den ensartede 
Spænding vil Kulsyreafgivelsen kunne foregaa med samme Lethed 
fra alle Hudens Kargebeter. 
Hudens Yener vil indeholde Blod med den laveste Kulsyre¬ 
spænding, der overhovedet forekommer i Organismen. Dette Blod 
blandes i Venesystemet med Blod fra de forskellige indre Or¬ 
ganer, som maa antages at have de højeste Kulsyrespændinger, 
som findes, og Resultatet bliver, som nævnt, en Blodblanding i 
højre Atrium, hvis Kulsyrespænding er middelhøj og kun ubetydeligt 
højere end i venstre Atrium. 
Naar der, som det især er Tilfældet i Parringstiden, udskilles 
noget større Kulsyremængder gennem Lungerne, bliver der en 
kendelig Forskel mellem Kulsyrespændingerne i de to Atrier og 
dermed i Hovedarterierne. 
2. For Iltens Vedkommende stiller Forholdet sig saaledes, at 
det Blod, der kommer fra Lungerne, maa antages at være iltet i 
saa høj Grad, som det overhovedet bliver det i Frøens Organisme. 
Dette Blod føres for en væsenlig Del gennem Carotiderne til 
