324 
ligesom Svampehyfer ogsaa kunne findes sammesteds; dette synes 
mig at tyde paa, at Gruberne have været fyldte med (sukkerholdig) 
Yædske. Selve Nektariet (der ikke er angivet hos P. begonifolium) 
sidder med meget bred Basis udenpaa den egentlige Frugtknude 
ligesom en lille, gullig Pude; dets tyndvæggede Parenkymvæv inde¬ 
holder et stærkt grenet Karstrængsystem og er overtrukket af en 
svagt kutikulariseret, secernerende Epidermis uden Spalteaabninger. 
Hos P. ellipticum er Frugtknuden to-rummet, i de yngste 
Blomster ofte kun en-rummet; for saa vidt som Frugtknuderummenes 
Antal er optaget i Slægtsdiagnosen (hvilket er Tilfældet hos Miquel, 
Bentham & Hooker), bor denne ændres i Overensstemmelse hermed. 
Fra Midten af Skillevæggen udgaar i hvert Rum en paa Tværsnit 
ankerformet el. tvegrenet Placenta, som er besat med meget smaa, 
halvgennemsigtige, omvendte Æg med eet Integument og temmelig 
lang Funiculus (Tab. V, Fig. 2). 
Integumentets inderste Cellelag er udviklet som et plasmafyldt 
Epithel omkring Kimsækkens nedre Halvdel (ep); dets yderste Celle¬ 
lag er meget storcellet, tyndvægget og gennemsigtig klart; imellem 
disse tvende Cellelag findes endnu et bestaaende af relativt smaa 
Celler (se ogsaa Tværsnittet, Tab. Y, Fig. 3). 
Disse Æg, som ved Behandling med Klornatron blive smukt 
gennemsigtige, naturligvis paa Bekostning af deres protoplasmatiske 
Indhold, frembyde en temmelig enestaaende Ejendommelighed, idet 
den paa Midten noget indsnævrede Kimsæk rager langt ud af 
Mik ro py le ligesom hos Torenia og visse Utricularier, et Forhold, 
som hidtil ikke har været kendt hos nogen Campanulacé. 
Forøvrigt fremviser Kimsækken den yderligere Ejendommelighed, 
at dens af ovennævnte Epithel omsluttede Halvdel er kutikulari¬ 
seret, hvilket let paavises med Klorzinkjod, Hæmatein-Yesuvin 
el. Svovlsyre. 
Paa den meget tykke og temmelig korte Griffel, der gennem¬ 
løbes af fem svage Karstrænge, sidder der et hovedformet Ar, som 
i Modsætning til Arret hos P. begonifolium og albiflorum er ganske 
