11 
typica 1 ), Vaivata piscinalis var. antiqua 1 ), Bythinia tentaculata og 
Neritina fiuviatilis. 
Inden for et Bælte fra ca. 8—14 M., der kan betegnes som 
Skaldyngernes Bælte, aflejres og opbevares Hovedmassen af 
Molluskernes Skaller i Fursøen. I Almindelighed ere Skallerne her 
temmelig haarde og faste. Hist og her er det endnu Bythinialaag, 
der ere de overvejende, men de fleste Steder er Vaivata 
piscinalis var. antiqua, der kun rent undtagelsesvis 
træffes levende i den inderste Del af Bæltet og slet 
ikke lever i den yderste Del, den dominerende Art. 
Naar Hensyn tages til Skallernes Rumfang, kan dog Anodonta 
mutabilis eller undertiden Unio tumidus og Unio pictorum veje op 
imod den i den inderste Del af Bæltet, hvor disse endnu træffes 
levende. I Forhold til de nævnte Arter ere andre Former til Stede 
O De fleste Forfattere opføre disse to Former som særskilte Arter. 
Antiqua Sow. er dog formentlig ikke andet end en Dybsøform af 
piscinalis Miill. Skarpe Forskelligheder mellem de to Former ere 
aldrig paaviste. Antiqua 's Overvægt paa dybere Vand over T 7 . pisci¬ 
nalis f. typica (for de levende Dyrs Vedkommende) maa anses som 
fastslaaet ved følgende 15 Skrabninger, der dels ere foretagne af Dr. 
Wesenberg-Lund og Forf., dels af P. Andersen og H. Seil: 
1. Dybde 2V 2 
2 . — 3 
8 . — 3 
4. -4 
5. -4 
6. - 4—6 
7. - 4—6 
8. -5 
9. - 5 1 /* 
10. — 9-6 
11. - 7 
12. — 9—7 
13. — 8 
14. — 9 
15. - 11 
Meter f. typica alene. 
— ligeledes. 
— Begge Former til Stede. f. typica har Overvægten. 
— f. typica alene. 
— ligeledes. 
— Begge Former til Stede, 
var. antiqua alene. 
— ligeledes. 
— Begge Former til Stede. 
— var. antiqua alene. 
— ligeledes. 
— ligeledes. 
— ligeledes. 
— ligeledes. 
— ligeledes.’ 
Det maa dog tilføjes, at jeg i Andersens og Sells Bundprøver har 
fundet et levende Individ af f. typica fra 21 M. og et fra 25 M., men 
denne isolerede Forekomst maa formentlig skyldes en Transport af Dyrene. 
