Da Arternes vertikale Udbredelse langs Jyllands Vestkyst kun 
er højst ufuldstændig bekendt, kan Størrelsen af den vertikale For¬ 
skydning indadtil for Tiden ikke med Sikkerhed bestemmes af de 
opskyllede Arter. Der kan dog næppe være Tvivl om, at den er 
noget større end i Kattegat. Den tunge Chrysodomus antiquus, 
der efter hvad der foreligger om dens Udbredelse i Nordsøen, sna¬ 
rere maa antages at leve paa dybere Vand dér end i Kattegat, 
opskylles hist og her. Imidlertid træffer man ligesaalidt her 
som ved Kattegats Kyster Flertallet af de Arter, der pleje at 
gaa ind til 20 Meter Kurven, f. Eks. af Slægterne Leda, 
Lyonsia og Dentalium. Heller ikke har jeg fundet opskyllet en 
Art som Venus ovata, der er taget paa 25—30 M. NV. og V. for 
Blaavandshuk af den tyske „Expedition zur Untersuchung der 
Nordsee u 1 ). Man tager da næppe meget fejl, naar man anslaar 
Maksimum for den vertikale Forskydning indadtil ved Vesterhavet 
til 15 å 20 M. 
Ved Færøerne har jeg kun indsamlet de opskyllede Skaller 
paa faa Steder og kun paa et Sted, ved Naalsø, fundet dem i be¬ 
tydeligt Antal. Jeg opsamlede her nogle og tyve Arter, af hvilke 
de hyppigste var Patella vulgata , Littorina rudis og Buccinum 
undatum , men da jeg ikke kender den vertikale Udbredelse for de 
fundne Arter, skal jeg ikke nærmere omtale dem her. 
Ved Islands Kyster har jeg indsamlet opskyllede Mollusker 
paa ikke faa Lokaliteter: Paa Østkysten ved Hamarsfjord, Beru- 
fjord, Seidisfjord og Bakkefjord, paa Nordkysten ved Øfjord, Skaga- 
fjord og Hunafloi, paa Vestkysten ved Isafjord, Dyrefjord, Arnar- 
fjord, Flatø, Stykkisholm, Kollafjord, Skerjafjord og Havnefjord, paa 
Sydkysten ved Vestmannaøerne og Hornefjord. De fleste Arter 
indsamlede jeg ved Vestmannaøerne og Beykjavik. Paa Nord- og 
Østkysten fandt jeg kun faa opskyllede Skaller. I det Hele fandtes 
følgende Arter: 
] ) Jahresbericht der Commissiou zur wissenschaftliehen Untersuchung 
der deutschen Meere. Berlin 1875. 
