af den vertikale Forskydning indadtil maa vistnok ligge mellem 14 
og 25 M., og de fundne ilanddrevne Arter berettige paa ingen 
Maade til den Antagelse, at Forskydningen her skulde være større 
end ved den jydske Vestkyst, o: ca. 15 M. 
Ved stejle Kyster ville Bølgerne ikke eller kun i ringe Ud¬ 
strækning kaste Skallerne i Land. Som det senere skal omtales, 
føres de da nedad i stort Antal. 
De opskyllede Skaller fordele sig langtfra ensartet langs Ky¬ 
sterne. Paa visse Steder samle de sig til hele Dynger, paa andre 
Steder træffes de kun ganske enkeltvis. Strømforhold og orogra- 
fiske Forhold fremkalde hovedsagelig denne Fordeling. Hvis 
Skallerne føres ind i smaa beskyttede Bugter, kan det ofte hænde, 
at de blive liggende paa Bunden dér, uden at Bølgerne have Magt 
til at føre dem helt ind paa Strandbredden. Ved Reykjavik har 
jeg f. Eks. truffet en anselig opskyllet Skaldynge beliggende ved 
Lavvandsmærket (o: 3—4 M.s Dybde). 
Naar der er Forskel i Vægten af Muslingernes Højre- og 
Venstreskaller, finder der en Sortering Sted, saaledes at Højre¬ 
skallerne træffes i stort Flertal paa visse Strækninger, Venstreskalierne 
paa andre. Dette er f. Eks. Tilfældet med vor almindelige Sand¬ 
musling, Mya arenaria, hvis Venstreskal er tungere end Højre¬ 
skallen, undertiden mere end dobbelt saa tung. (Af et Ekspl. paa 
95 mm vejede saaledes Højreskallen 16,4 Gram, Venstreskallen 33.4 
Gram). Som Eksempel paa denne Sortering kan anføres en Ind¬ 
samling paa Stranden ved Esbjerg, hvor Skallerne kun træffes i 
ringe Antal. I den Orden jeg fandt dem, noterede jeg, om det 
var Højreskaller eller Venstreskaller. Det vil ses, at af de første 
60 Skaller var 70 °/o Højreskaller, 30 % Venstreskaller, medens af 
de sidste 40 25 % var Højreskaller og 75% Venstreskaller. Ved 
Siden af 100 enkelte Skaller, som jeg indsamlede paa en Strækning 
af ca. 2 Kilometer, fandt jeg fire Par sammenhængende. 
