61 
Gylp af Kirkeugle og Slørugle fra samme Sted (f. Ex. Lejrskov). 
Tænkes kunde det, at Kirkeuglen særlig jagede paa Steder, hvor 
fortrinsvis A. arvalis opholder sig, eller maaske snarere, at den 
lille Ugle foretrækker den spinklere A. arvalis for den oftest kraf¬ 
tigere A. agrestis. 
løvrigt maa det siges, at for de her omhandlede tre Ugle¬ 
arters Vedkommende viser Gylpen stor Overensstemmelse i Ud¬ 
seende og Indhold. Tages Gylpen af alle tre Arter sammen, viser 
det sig, at Biller udgjøre en ikke ringe Procentdel af Indholdet, 
at der er fundet mindst 52 Fugle (hvoraf mindst 40 Passer dome- 
sticus ) mod 672 Pattedyr af hvilke Gnavere udgjøre 98 pCt., Spids¬ 
mus 2 pCt. 
Strix flammea (Tabel IV). Undersøger man Gylp af Slør¬ 
uglen, ser man snart, at den betydelige Adskillelse i Bygning, som 
findes mellem Sløruglen og de øvrige Ugler, ogsaa strækker sig til 
dens Gylp, som afviger fra de andres i saa høj Grad baade ved 
Udseende og Indhold, at den kjendes ved første Øjekast. Størrel¬ 
sen er i høj Grad paafaldende, idet Længden oftest er 80—60 mm., 
kan variere fra 25—80 mm.. Bredden 20—30 mm.; nogle ere 
lidet større end Stæreæg, de fleste langt større, de største kunne 
nærme sig til et lille Hønseæg saavel i Form som i Størrelse; 
oftest ere de cylindriske med butte Ender, men ofte er Ægformen 
ret udpræget. Overfladen er glat, af sortegraa Farve, hos frisk 
Gylp overtrukket med et giindsende, slimagtigt Lag; den mørke 
Farve, som findes helt igjennem Klumperne, maa skyldes en ejen¬ 
dommelig Indvirkning af Mavesaften, thi den findes, hvadenten Ind¬ 
holdet er Rester af Dyr med mørkt eller lyst Haarlag. Konsi¬ 
stensen er langt fastere end hos de andre Ugler, saa at der ofte 
udfordres en kjendelig Kraft for at sønderrive Klumperne. 
I Gjennemsnit indeholder hver af Sløruglens Gylp-Klumper 
Rester af omtrent 3 Gange saa mange Hvirveldyr, som Gylpen af 
den lige saa store Natugle. Ved Undersøgelse af Indholdet viser 
sig ogsaa en ejendommelig Forskjel fra de øvrige Ugler, idet Spids- 
