Ichtliyologiske Studier. 
Af 
Adolf Severin Jensen. 
(Meddelt i Mødet d. 15de Februar 1901.) 
I. 
Har den dybe «kolde Area» en egen Fiskefauna? 
Efter Afslutningen af den danske Ingolf-Ekspeditions 2det 
(sidste) Togt henledte Dr. H. Jungersen 1 ) Opmærksomheden paa, 
at den fundne Dybhavs ver den hørte til to væsenlig forskellige 
Faunaer, skilte ved en Grænse, som skyldes Havbundens submarine 
Rygge mellem Grønland-Island-Færøerne-Hebriderne samt de grunde 
Farvande (Smith Sund o. s. v. og Bering Strædet), der aflukke de 
andre Forbindelsesveje mellem det nordlige Ishavs Dyb og de to 
store Oceanbækkener. Disse Barrierer hindre en Udveksling af de 
dybere Vandlag, saa at Havets Temperatur Nord for Ryggene til 
Stadighed er under Frysepunktet fra Bunden og op til 300 Favne 
under Havfladen (den „kolde Area“), medens den Syd for Ryggene 
altid er positiv. I disse klimatiske Modsætninger søges nu den 
væsenligste Aarsag til Faunaens forskelligartede Sammensætning, 
% 
hvilken belyses ved en Række særlig iøjnefaldende Eksempler, hen¬ 
tede fra forskellige Dyreklasser, og Forf. sammenfatter sit Indtryk 
i følgende Ord: „der existerer paa den nordlige Halvkugle en sær¬ 
egen Dybhavsfauna, som i strængeste Forstand kan kaldes 
0 Fra «Ingolf-Expeditionen». Geogr. Tidskrift, Bd. 14, Hft. I—II, p. 
36—44. Kjøbenhavn 1897. 
