202 
dog være Specialundersøgelsers endelige Maal at føje Sten til Natur¬ 
videnskabens fælles Bygning. 
II. 
Om en mærkelig Variationsrække af Lycodes vahlii Reink. 
I en kommende udførlig Redegørelse for Ingolf-Ekspeditionens 
Lycoder ser jeg mig i Stand til at føre Bevis for, at Lycodes vahlii 
Reinhardt, L. lugubris Liitken og L. gracilis M. Sars tilhøre 
samme Art. Vi staa altsaa overfor det Særsyn, at en og samme 
Fisk er bleven henført til 3 forskellige Arter, alt eftersom den 
lever ved Grønland (L. vahlii), ved Island (L. lugubris) eller ved 
Skandinavien (L. gracilis). Grundene hertil ere to: dels har den 
enkelte Forf. kun haft et indskrænket Materiale til Raadighed; dels 
falde Individerne i 3 Grupper, der indbyrdes frembyde visse For¬ 
skelligheder, og hver af disse Grupper befolker sit geografisk vel 
sondrede Omraade. 
Som et Bidrag til Kundskaben om det geografiske Elements 1 ) 
Betydning for Uddannelsen af særegne Racer er det foreliggende 
Tilfælde ikke uden Interesse, og vi skulle derfor se lidt nærmere 
paa disse Forhold. 
Først viser der sig en paafaldende Variation i Henseende 
til Størrelsen. Ved Grønland opnaar Arten sin Maksimums¬ 
længde og bliver over V« M. (c. 52 Cm.) lang; ved Island er den 
største Længde 35.5 Cm., og fra Skandinavien kendes intet Eksem¬ 
plar større end 19.6 Cm. Da disse Maal ere grundede paa et an¬ 
seligt Antal Individer, kunne de næppe antages at bero paa Til¬ 
fældigheder, men man maa tro, at Arten aftager i Størrelse, alt 
eftersom den naar østligere Egne. 
Parallelt med denne Nedgang i Størrelse gaar saa 
en Mindsken i Antallet af Finnestraaler og Hvirvler, 
saaledes som det vil ses af omstaaende tabellariske Oversigt. 
: ) Herved forstaar jeg Indbegrebet af Naturforholdene paa Stedet. 
