208 
L. frigidus fra Nordhavet tælles derimod paa samme Strækning 
ca. 55 Skæl, uagtet Dyrets Totallængde er den samme. Endelig 
har den amerikanske Form flere Straaler i Brystfinnerne. 
I øvrigt maa det være de amerikanske Ichthyologer forbeholdt 
at give os yderligere Oplysninger om denne ny Art, da de raade 
over et betydeligt Materiale af den. 
Lycodes platyrhinus n. sp. 
1898. Lycodes frigidus Liitken, Den Danske Ingolf-Expedition, II, 1, p. 20 
(partim). 
Legemet zoarciformt, dog forholdsvis mere langstrakt end hos 
de fleste andre Arter af Slægten Lycodes s. str., idet Højden over 
Anus kun udgør 8.2 °/o af Totallængden. Af samme Længde udgør 
Hovedets Længde 19.9%, Afstanden imellem Snudespids og Anus 
37 °/o. Farven ensartet rødlig brungraa. Skæl mangle (hos det 
foreliggende Eksemplar). Sidelinien ventral; desuden ses Porer langs 
Sidens Midtlinie. Størrelsen 148.5 Mm. P. 14. 
Udbredelse. Den kolde Area mellem Jan Mayen og Island, 
1010 Fv. (Ingolf St. 119). 
Kun et eneste Eksemplar foreligger, en Han, der af Liitken 
var forvekslet med L. frigidus Coll. Fra denne Art adskilles den 
let, især ved følgende Karakterer: Legemet er slankere; Halen taber 
meget langsomt i Højde mod Spidsen; Hovedet er forholds kortere; 
Brystfinnerne tælle færre Straaler. Endelig er Skælklædningen hos 
L. frigidus vidt fremskreden ved en Totallængde som den hos nær¬ 
værende Art. 
Lycodes celatus n. sp. 
1886. Lycodes reticulatus Blidt.? jun., Liitken, Kara-Havets Fiske; 
Dijmphna-Togtets zoologisk-botaniske Udbytte, p. 136, Tab. XVII, 
Fig. 4-5. 
Af Totallængden udgør Hovedets Længde 22.4—23.8 °/o, Af¬ 
standen imellem Snudespids og Anus 43.1—44.8 %, Højden over 
Anus 8.5—10 °/ 0 . 9 — 10 Tværbaand, lysest i Midten, men den 
mørke Band ikke særlig skarpt markeret; et lyst Nakkebaand. 
