215 
end ved Snudespidsen. Farven (i Spiritus) ensartet brungraa, uden 
Tværbaand. Størrelsen indtil 148 Mm. 
R. br. 6. D. 19. A. 10. P. 19—20. V. 3. 
Udbredelse. Den kolde Area N. 0. f. Island, 750 — 957 Fv. 
(Ingolf St. 102, 104 og 125). 
Paa anførte Sted har Liitken identificeret denne Form med 
Vaillant’s Cottunculus inermis fra Sudans Kyst og Bane d’Arguin 
(930—1435 M.). Om denne Art siger imidlertid Vaillant, at 
Huden er „ab so lument nue“, hvad der ingenlunde passer paa 
Formen fra Nordhavet, selv ikke i dens udvoksne Tilstand; desuden 
er Antallet af Finnestraaler meget forskelligt o. s. fr. Der kan 
derfor ikke være Tvivl om, at Formen fra Nordhavsdybet og fra 
Atlanterhavsbækkenet udgøre to distinkte Arter, om de end ved det 
tandløse Vomer staa hinanden nær. 
Efterskrift. 
Efterat denne Afhandling var gaaet i Pressen, udkom F. A. 
Smitt: On tlie Genus Lycodes (Bih. K. Sv. Yet.-Akad. Handl. 
Bd. 27, Afd. IV, Nr. 4, 1901), der omhandler det af Prof. Nat¬ 
horst (1899) og Conservator Kolthoff (1900) ved Spitsbergen 
og Øst-Grønland indsamlede rige Lycode-Materiale. Jeg maa for 
Tiden nøjes med at henvise interesserede til selv at gøre sig be¬ 
kendt med nævnte Arbejde, thi Prof. Smitt’s Syn paa Lycodernes 
Systematik er saa afvigende fra den Opfattelse, som jeg har frem¬ 
sat i Afsnit III, at Forskellen ikke lader sig udrede i Korthed. 
Og jeg ønsker saa meget hellere at opsætte Drøftelsen af dette 
nye Indlæg i Lycode-Spørgsmaalet, som Prof. Smitt velvillig har 
givet mig Tilladelse til selv at studere det Materiale, der ligger 
til Grund for hans Afhandling. 
