VII 
Den 31. Januar. I)r. C. G. Joh. Petersen holdt Foredrag om Hav¬ 
bundens Dyresamfund og deres Betydning for den marine Zoo¬ 
geografi (med Lysbilleder). (Se Beretning XXI. 1913, fra den 
danske biologiske Station). I den dertil knyttede Diskussion 
deltog Prof. RaunJcjær, Cand. mag. Ad. Jensen og Dr. Th. 
Mortensen. 
Den 14. Februar. Mag. sc. K. S. Bardenfletli boldt Foredrag om 
Tandformernes Udvikling bos Pattedyr, særlig Rovdyr. (Jfr. Af¬ 
handlingen i dette Bind, S. 67). Derefter gav Stud. vet. H O. 
Schmit-Jensen Meddelelse om experimentelt fremkaldt Tibia- og 
Tarsusdannelse bos en Phasmide. (Jfr. Afhandlingen i dette 
Bind. S. 113). Endelig gav Dr. Th. Mortensen Meddelelse om 
nogle antarktiske Echinodermlarver og deres zoogeografiske Be¬ 
tydning. (Jfr. Afhandlingen „Die Echinodermenlarven d. deut- 
scben Siidpolar-Expedition“. 1913). 
Den 28. Februar. Referatmøde. Docent R. H. Stamm boldt Fore¬ 
drag om de kønsbestemmende Elementer i Cellekernen (Hetero- 
cbromosomerne) (med Lysbilleder). 
Ved den sædvanlige „indirekte" Celledeling sondres ved 
Delingens Begyndelse Kernens ejendommeligste Bestanddel, Chro- 
matinet, et Antal indbyrdes frie Cbromosomer, hvis Antal saa- 
vel som Form kan være højst varierende, men som altid bos 
samme Dyreart er tilstede i samme Antal. Idet Delingen skrider 
frem, spaltes hvert Cbr. paa langs, og Delingsstykkerne føres 
bort fra hinanden ben imod Cellens to „Poler"; her forenes disse 
halverede Cbr. atter til en ny Kerne, som saaledes opbygges af 
det samme Antal Cbr. som Modercellen. Dette gentages ved 
alle Celledelinger bele Livet igennem. 
Alene Kønscellerne danner en Undtagelse herfra; her ind¬ 
træder, for de hanlige Cellers Vedkommende ved den ene af de 
to Delinger, som ligger umiddelbart før Spermatozoets Dannelse, 
og for de hunlige Cellers Vedkommende under Dannelsen af 
Polcellerne („Retningslegemerne"), en saakaldet „Reduktions¬ 
deling", under hvilken det normale Antal Cbr. ikke spaltes som 
sædvanligt, men i to Grupper, hvert med det halve Antal, for¬ 
deles til de to Poler, hvor de danner de nye Kerner. Sperma¬ 
tozoets og Æggets Kerne er saaledes „reduceret"; Betydningen 
heraf forstaaes let, naar det erindres, at Befrugtningen netop 
bestaar i en Forening af to Cellekerner; idet hver af disse kun 
medbringer det halve Antal Cbr., dannes altsaa i det befrugtede 
Æg en Kerne med Artens typiske Cbromosomebestand, der saa¬ 
ledes overleveres uforandret fra Generation til Generation. 
Dette vort Kendskab til Befrugtningens morfologiske Side 
bar i Løbet af det sidste Tiaar modtaget en interessant Berigelse 
ved Opdagelsen af de saakaldte „Heterochromosomer", som paa 
