37 
findes heller ikke blandt den 3Iængde opskyllede Skaller, der er 
hjembragt fra Grønland af Dr. K. J. V. S te en s trup o. a. 
Disse Kendsgerninger synes mig at tyde paa, at C. islandica 
nu til Dags ikke lever ved Grønland: de ovenfor omtalte 
døde Skaller maa antages at stamme fra en svunden Tid. 
Efterat vi saaledes have maattet stryge de arktiske Lokaliteter 
for C. islandica, bliver dens nutidige Omraade at afgrænse paa 
følgende Maade: 
man nu ser hen til, at M. phaseolina ingensinde er tagen levende 
indenfor 25 Meter-Kurven — hverken ved Island eller ved Færøerne, 
hvorfra jeg har den i talrige Skrabninger, ejheller ved Norge (iflg. G. O. 
Sars) eller i Kattegat (iflg. C. G. Joh. Petersen) — maa følgelig Maksi¬ 
mum for den vertikale Forskydning (af lette Skaller) indadtil anslaas i 
alt Fald til ca. 25 M. Ejheller den negative Kendsgerning, at Forf, ikke 
har fundet Leda pernula, Lyonsia eller Dentalium opskyllede, kan 
man tillægge synderlig Vægt, thi de stanse ved Island ingenlunde 
ved 25 M.’s Dybde, som Forf. angiver (1. c. p. 26); Leda pernula har 
jeg levende flere Steder fra en Dybde af 17—19 M., Dentalium (en- 
tale) gaar ind paa 19 M.’s Dybde (dette fremgaar af Hr. E. Hørring’s 
Indsamlinger), og af Lyonsia {arenosa) har Hr. Johansen selv taget 
et stort Antal levende Individer endog paa en Dybde af 11.5 M. Hvis 
Forf.’s Paastand om, at disse Arter aldrig findes opskyllede, skulde 
være rigtig, maa Grunden hertil søges i andre Forhold. — 
Ogsaa Forf.’s Anskuelse om Indholdet af Mollusker i Skandinaviens 
hævede „SkalbtinkeP‘ (p. 38) maa ændres i Overensstemmelse hermed. 
I øvrigt har Forf. overset, at Jap. Steenstrup i et for 5 Aar siden 
udgivet lille Skrift, der bl. a. kortelig berører Forholdene ved Uddevalla 
(Til „Istidens“ Gang i Norden. Overs. o. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 
1896, p. 31), har erkendt, at Skandinaviens højtliggende Skallag inde¬ 
holde Skaller, opkastede paa Kysten, inden denne hævedes, og taler 
om de i Skalbankerne „millionvis opdyngede Skaldyr-Levninger“. Det 
er derfor ikke nogen hel ny Tanke, Hr. Johansen fremsætter, at Skal¬ 
samlingerne i de hævede „Skalbanker“ i Skandinavien ere „opskyllede 
Skaldynger“. Forhaabenlig vil sidstnævnte Forf.’s interessante Skil¬ 
dring af Nutidens opskyllede Skaldynger overtyde Geologer om,' at 
Skallers Forskydning ved Bølgeslaget (og Strømninger?) er en Faktor, 
som man ikke maa forsømme at regne med, naar Skallernes Lejringsfor¬ 
hold i hævede Lag tyde paa, at Skallerne ikke ligge paa oprindeligt Leje 
