59 
er 50 cm. højt. Eksemplarerne fra IsafjorOur vare kun indtil 9 cm. 
høje, men de vare ogsaa ganske unge, thi de blev tagne i Slut¬ 
ningen af Juli paa et Fartøj, som havde staaet paa Land om 
Vinteren og først i April blev sat i Vandet. De vare altsaa kun 
3—4 Maaneder gamle. Eksemplarerne fra Rejkjavik, som mangle 
Gonotbeker, ere indtil 22 cm. hoje og højst et Aar gamle, da de 
blev tagne i Oktober d. A., men Fartøjet blev renset i September 
ifjor og har bestandig været paa Søen (i Nærheden af Eeykjavik) 
siden. 
Med Hensyn til Bestemmelsen af denne Art vil jeg fremhæve, 
at den til dels stemmer overens med Hincks’ Ohelia longissima, 
dels med hans O. Jiahellata, med den første i ydre Habitus, idet 
dens Grene af første Orden alle ere enkelte (ikke gaffeldelte), 
med den sidste i det Forhold, at de fleste af Bægerne ere hel- 
randede, kun enkelte med tydelig tandet eller bugtet Band. Ellers 
varierer Bægrenes Form meget, idet enkelte ere næsten cylindriske, 
andre tragtformede, mens de fleste af dem ere klokkeformede (se 
Tab. II, Fig. 2 a—f). Bægernes Stilke ere enten lange og uden 
Ringdeling paa Midten, eller korte og loddede helt igennem. Disse 
kortstilkede Bægere staa i Hjørnerne mellem Grenens Akse og et 
langstilket Bæger, eller i Hjørnet mellem to Grene (se Tab. II, 
Fig. 1). De anførte Forhold ved Bægerne og Forgreningen synes 
at støtte Bonnevie’s Mening (1. cit.), at disse Arter ikke med god 
Grund ere adskilte og derfor bør slaas sammen til én. Gonotheker 
har jeg ikke fundet hos de islandske Eksemplarer. 
Øvrige Udbr.: Norge, Danmark, England til Belgien, Grønland, 
Alaska. 
31. Lafoea fruticosa Sars. 
Winther [20.]. 
Lafoea fruticosa, Hincks [5.], S. 202, partim. 
Skagastrond, 40 Fv. (Steincke). Horn, i retv. N., 74° 0., 9 
Kvm. af Land, 38 Fv. (Hørring). FåskruOsfjorOur og ReyOarfjorOur, 
store Kolonier, fiskede paa Line paa c. 60 Fv. (B. Sæm.). Vest- 
