98 
dennes Æg, hvilket varede 24 Timer. Derefter opspiste den Foderet 
og spandt Kokon. 
Denne Iagttagelse er meget interessant, idet Sapyga ved Æggets 
Aflæggelse afviger fra de snyltende Bier, thi disse aflægge deres 
Æg i Værtens Celle, medens denne er ude at samle Foder og før 
Cellen lukkes. Sapyga derimod maa, da dens Æg aflægges paa 
selve Osmia-MggQi aflægge det efter at Cellen er lukket, idet alle 
stængelbyggende Bier lukke deres Celler umiddelbart efter, at Ægget 
er lagt. Der er ingen anden Forklaring at give herpaa end at 
Hunnen med sin Braad (der jo hos denne Slægt er temmelig 
lang) gennemborer Skillerummet mellem Cellerne og paa denne 
Maade faar lagt sit Æg. 
Om nu Sapyga similis Y . forholder sig som F ab res Art er et 
Spørgsmaal. Hos Osmia maritima gives der et Tidspunkt, hvor 
Ægget er aflagt, medens Cellen er aaben, nemlig naar Bien er ude 
at samle Lichener til Cellens Laag. Da imidlertid Sapyga qxwqs, 
Hunner alle have den lange Braad, er det maaske det rigtigste at 
antage, at de alle aflægge deres Æg som S. punctata Kl. 
Om Slægten Sapyga's systematiske Plads. Hvilken 
systematisk Plads der egentlig er den rette, har der været megen 
Tvivl om. 
Den første Gang, de omtales i Literaturen, er da Linné be¬ 
skrev en Art {clavicornis) og stillede den sammen med Bierne i 
Slægten Apis. 
Derpaa beskrev Fabricius^) to andre Arter, en som han 
stiller sammen med Sirex under Navn af Sirex similis og en {S. 
punctata), hvis forskellige Variationer opstilles under følgende Navne: 
Scolia 4 guttata S, Scolia 6 guttata $, S. 5 punctata 5 , Hellus 6 
punctatus J og Sirex pacca 
0 Entom. System, 1775. 
