99 
Denne sidste Art blev nogle Aar senere beskrevet af S cb rane k i) 
som Sphex tricolor mellem Gravehvepsene. 
Latreille* *-^) indfører Slægtsnavnet Sapyga og stiller Slægten 
i den med Gedehamsene beslægtede Familie Masaridæ^ nærmest 
beslægtet med Ceramius. P a n z e r sætter dem i samme Familie, 
men henfører dem til Slægten Masaris. 
Curtis^) har derimod genoptaget Linnés Anskuelse og regner 
dem til Bierne, nærmest beslægtede med Nomada. 
W e s t w o o d betragtede Sapygerne, Mutillerne og Scolierne 
som én Familie, der dannede Overgangen mellem Gravehvepsene og 
Myrerne, medens Lepelletier de St. Fargeau®) stillede dem 
sammen med de ægte Gravehvepse. 
Leach og Shuehard^) dannede en egen Familie af dem, og 
denne Anskuelse har holdt sig hos alle senere Forfattere af Mono¬ 
grafier og Bestemmelsestabeller f, Eks. Schench, Taschenberg 
Thomson, Saunders o. s v. 
Som man ser er deres Stilling i Systemet altsaa meget usikker. 
En Løsning paa Spørgsmaalet kunde maaske findes, hvis Dyrenes 
Livshistorie gav sit Bidrag dertil. 
Vi maa nemlig fastholde, at det biologiske Kendetegn for 
Biernes Familie {Apidæ, Anthophild) er, at de som Larver leve af 
Blomsterstøv og Honning, altsaa vegetabilsk Føde, medens Grave¬ 
hvepsene (i vid Forstand indbefattende Sphegidee, Pompilidæ, Mu- 
tillidæ og Scoliadæ) som Larver ernæres af dyrisk Føde. 
Kunde det altsaa vises, at Sapygernes Larver enten levede af 
Blomsterstøv eller af dyrisk Bytte, var vi kommet et godt Skridt 
*) Enumeratio Iiisect. Austriæ indeginorum, 1787. 
Précis des caraetéres génériqiies des insectes disposés dans un ordre 
naturel. 
3) Fauna Insect. Germ., 1797, p. 47. 
9 British Entoraology XII, 1835, p. 532. 
9 Mod. class. of Insects II, 1841, p. 213. 
*) Encycl. méth. tom. X, p. 328, 1829. 
9 Indig. foss. Hymen., 1837, p. 42. 
