109 
meu ogsaa gennem Lugte- og Synssansen. Han viste, at Sekre¬ 
tionen af Kirtlen forøgedes p. G. a. Appetit; og endelig viste han, 
at Fødens Kvalitet havde Indflydelse paa Sekretets Mængde, og for- 
.modede, at den ogsaa havde det paa dets kemiske Sammensætning. 
Først 15 Aar senere optoges Spørgsmaalet om Nervesystemets 
Indflydelse paa Kirtelsekretionen til fornyet Bearbejdelse af Ludwig 
(65, S. 255), der viste, at naar man irriterede Nerven til GI. Sub- 
maxillaris f. Eks. ved elektrisk Irritation, fik man Sekretion af Kirt¬ 
len. Omtrent samtidig viste Bernard (13, S.696), at ved Irritation 
af de til GI. Submaxillaris førende cerebrale Traade udvidedes Kar¬ 
rene i Kirtlen meget betydeligt. Blodet strømmede meget hurtigere 
igennem den, den tiltog i Volumen og blev mørk rød. Der var 
ingen Strid mellem Ludwigs og Bernards Fund, tværtimod passede 
det jo netop godt med den herskende Filtrationsteori for Sekretion, 
at en forøget Blodtilstrømning fremkaldte en forøget Sekretion. Men 
Ludwig viste tillige, ved at anbringe et Manometer i Duet. Whar- 
tonianus, at Sekretionstrykket i GI. Submaxillaris altid var højere 
end Blodtrykket, ja endog kunde være indtil 100 Mm. Kviksølvtryk 
højere end Blodtrykket i Carotis. Dette blev af overordenlig Be¬ 
tydning for hele Opfattelsen af Kirtelsekretionen, idet det viste, at 
Sekretion ikke kunde forklares som en Filtration. Man saa nu, at 
Irritation af den cerebrale Nerve til en Kirtel vel gav baade en 
forøget Blodtilstrømning til denne og en forøget Sekretion af den, 
men at det var to Ting, der indtraf samtidig og ikke kunde op¬ 
fattes saaledes, at Sekretionen kunde forklares som en Filtration 
p. G. a. Blodtrykkets Forøgelse. Ludwig havde med andre Ord vist 
Tilstedeværelsen af sekretoriske Nervetraade uafhængige af de af 
Bernard paaviste vasomotoriske Nervetraade. 
Man kom bort fra at opfatte Sekretion som en Filtration, fore¬ 
løbig dog kun for Spytkirtlernes Vedkommende, og naaede til at 
opfatte den som Kesultatet af iøvrigt ukendte Processer i Kirtlernes 
Epitelceller. Og man bestræbte sig, da man saa, hvor tydeligt 
Sekretionen stod under Nervesystemets Indflydelse, for at finde, 
hvorledes Nervetraadenes Forløb i Kirtlerne var, og om de endte i 
