115 
Taals med en mere teoretisk Besvarelse af de herhen hørende 
Spørgsmaal. Som Eksempel paa, hvoraf man troede Sekretionen 
afhang, kan nævnes, at man antog, at GI. Siibmaxillaris secernerede, 
naar Trigeminustraade, og Parotis, naar Glossopharyngeustraade 
irriteredes af Føden — eller at GI. Submaxillaris secernerede ved 
Smagsindtryk, Parotis ved Tygning og GI. Sublingvalis ved Synk¬ 
ning. Man saa rigtigt, at Spytsekretionen kom i Gang samtidig 
med Fødens Indførelse i Munden, dens Tygning o. s. v., og at den 
altsaa efter al Sandsynlighed maatte komme i Stand ved Eefieks 
gennem de nævnte to Nervers centripetale Traade; men man tog 
lidt for grovt paa Spørgsmaalet og vilde besvare det for kort og 
skematisk. — Et vigtigt Skridt fremad var det, at Schiff (95 I, S. 
186), ved at lade Hunde tygge paa Træstykker, viste, at der ingen 
Sekretion kom i Gang alene ved Tygningsprocessen, men at der kom 
rigelig Sekretion, hvis man anbragte forskellige, stærkt smagende 
Stoffer paa Dyrets Tunge — en Iagttagelse som jo iøvrigt allerede 
Mitscherlich havde gjort. — Hvorvidt Sekretets Mængde og kemi¬ 
ske Sammensætning rettede sig efter Irritamentets Styrke eller 
Kvalitet, vidste man ikke. Man var dog mest tilbøjelig til at an¬ 
tage, at jo stærkere eller jo mere udbredt man irriterede Mundslim¬ 
hinden, desto rigeligere secerneredes der, uafhængigt af hvilket Stof 
man anvendte til at irritere med. 
Klar over disse Forhold er man først bleven i de seneste Aar 
ved Paw lo w s (82, S. 84; 84, S. 272), Gli n s k i s, W ulfsons og 
andres Undersøgelser. Ved Forsøg, som senere skal omtales, over 
Ventriklens og Pankreas’ Sekretion bragtes disse Forskere til at for¬ 
mode en tilsvarende specifik Irritabilitet af de centripetale Nervers 
perifere Ender overfor de forskellige ydre Indtryk, som kunde be¬ 
virke en Sekretion af Spytkirtlerne, som den, de havde lært at kende 
hos Pankreas og Mavens Kirtler. Og det lykkedes dem at vise, 
at deres Formodning virkelig var rigtig. Glinski bragte ved en 
plastisk Operation Spytkirtlernes Udførselsgange til at udtømme sig 
udenfor Munden og opsamlede Sekretet i Glasrør. Han anstillede 
Forsøgene paa Hunde og fandt, at hvis han viste en Hund friskt 
8 * 
