169 
i omvendt Orden. Overskæringerne ligger tæt op ad hinanden i Tid, 
for at man kunde være sikker paa, at Atropinen ikke havde ophørt 
at virke. Af begge Forsøg fremgaar tydelig, at Overskæringerne af 
Nerverne slet ingen Indvirkning har haft paa Lungernes respira¬ 
toriske Stofskifte, at altsaa den sædvanlige Virkning af Overskæ¬ 
ringerne, som ikke forandres ved at man giver Dyret Kurare, ganske 
udebliver, naar Dyret faar Atropin. 
Forsøg 7 er foretaget, uden at Dyret har faaet nogen Gift, 
svarer altsaa ganske til Forsøgene 1, 2 og 3, men adskiller sig fra 
disse ved at være foretaget med kunstig Respiration. Kesultatet af 
Overskæringerne er øjensynligt nok det sædvanlige. Det respira¬ 
toriske Stofskifte er gennem hele Forsøget i stærk Stigning for 
begge Lungers Vedkommende; men tager man Hensyn hertil, ses 
Resultaterne af Overskæringerne, som sagt, tydelig nok at være de 
sædvanlige. 
Altsaa: De Virkninger paa Stofskiftet i Lungerne, navnlig paa 
Iltoptagelsen, som skyldes Overskæringer af Nn. Vagi-Sympathici, 
indtræder saavel ved naturlig Respiration som ved kunstig, saavel 
naar Dyret har faaet Kurare, som naar det ikke er under Paavirk- 
ning af denne Gift. Hvad mere er: under de nævnte Betingelser 
indtræder Virkningen altid. — Er Dyret derimod under Paavirk- 
ning af Atropin, udebliver Virkningerne af Overskæringerne. 
2) Forsøg over Virkningen af Overskæring af N. Vagus og 
N. Sympathicus for sig. 
I de hidtil gennemgaaede Forsøg har der hele Tiden været 
Tale om Overskæring af N. Vagus-Sympathicus og den typiske Virk¬ 
ning af denne Overskæring. Vi gaar nu over til at prøve at afgøre, 
om Virkningen af Overskæring af N. Vagus-Sympathicus skyldes 
Overskæringen af N. Vagus eller N. Sympathicus. — Som tidligere 
nævnt, isolerer man N. Vagus og N. Sympathicus fra hinanden peri¬ 
fert for det Sted, hvor de viger ud fra hinanden, og foretager 
Overskæringen dér. Her maa dog atter mindes om, at de anato¬ 
miske Forhold paa dette Sted er ikke saa lidt varierende. Snart 
