f 
185 
I Forsøg 26 har Irritationen af den centrale Ende af venstre 
N. Vagus-Sjmpathicus ingen Virkning haft paa det respiratoriske 
Stofskifte, idet dog næppe et Fald som det, der i hegge Lunger 
indtræder i 265 , kan skyldes Irritationen. Eormodenlig skyldes det 
begyndende Død af Forsøgsdyret. 
De Resultater, vi er naaede til ved Irritationsforsøgene er da 
altsaa i Korthed følgende: 
En Irritation af den perifere Ende af en overskaaret N. Vagus 
kan bevirke et Fald af det respiratoriske Stofskifte i den irriterede 
Nerves Lunge og en tilsvarende Stigning i den anden Lunge. Fal¬ 
det og Stigningen af Iltoptagelsen er betydelig større end Faldet 
og Stigningen af Kulsyreudskillelsen. Denne Forandring af det 
respiratoriske Stofskifte er uafhængig af Hjærtets Virksomhed og 
skyldes sandsynligvis en Irritation af de Iltoptagelsen hæmmende 
Traade, der forløber i Vagus, og hvis Overskæring vi tidligere har 
set havde den modsatte Virkning paa Stofskiftet. 
Værd at lægge Mærke til er ogsaa den Hyppighed, hvormed 
en Irritation af det perifere Stykke af N. Vagus bevirker, at Re¬ 
spirationskvotienten nærmer sig til 1 eller bliver netop = 1 , især 
for den til den irriterede Nerve hørende Lunges Vedkommende — et 
Fænomen, der ogsaa er det modsatte af det, der mødte os ved 
Overskæring af en N. Vagus, hvor jo Respirationskvotienterne for de 
to Lunger fjærnede sig meget betydelig fra hinanden og fra 1 i 
modsatte Retninger. 
Endvidere finder vi, at Irritation af N. Sympathicus’ perifere 
Ende enten ingen Forandring fremkalder i Lungernes respiratoriske 
Stofskifte eller fremkalder en, der er atypisk og inkonstant og 
muligvis skyldes Irritation af vasomotoriske Traade. 
Irritation af N. Vagus’ eller N. Sympathicus’ centrale Ende har 
ikke været ledsaget af nogen Virkning. 
Ved de i det foregaaende omtalte Forsøg med Overskæring og 
Irritation af de til Lungerne førende Nervebaner er det lykkedes 
