462 
kan ingen, saa vidt jeg ser, absolut afvises, men paa den anden 
Side frembyde de alle betydelige Vanskeligheder. 
Strængt taget vides det end ikke, hvorfra Luften i Karrene 
stammer, thi den Antagelse, som vel er den almindelige, at det er 
Luft, som Transspirationsvandet har holdt opløst, men som ved 
Trykformindskelsen bliver fri, er ganske vist ret sandsynlig, men 
er, saa vidt jeg ved, aldrig blevet prøvet experimentelt. 
Disse Spørgsmaal, hvis Løsning er af betydelig Vigtighed for 
Saftstigningsproblemet, mener jeg, at man burde optage til experi- 
mentel Undersøgelse ^). Det sidste maa kunne løses ved Analyse af 
Luften i Karrene, naar man gør Transspirationsforsøg med intakte 
Planter, hvis Rødder er neddykkede i Vand, hvori Mængden og 
Sammensætningen af den opløste Luft er bekendt. Hvis disse For¬ 
søg bekræfter Antagelsen om, at Karluften stammer fra de i Vandet 
opløste Luftarter, aabner der sig videre Muligheder for Studiet af 
det første Spørgsmaal. Man kan f. Ex. byde en Plantes Rødder 
Vand, der er mættet med Kulsyre, men iøvrigt kun indeholder den 
til Røddernes Respiration fornødne Iltmængde, eller Vand, der alene 
indeholder denne Iltmængde. Det første vil antagelig medføre en 
meget rigelig Luftudskilning i Karrene, og det sidste skulde for- 
aarsage, at der slet ikke udskiltes Luft. Luftudskilningeus Betyd¬ 
ning kunde herigennem studeres. Naar Vandet mættes med en 
indifferent, let paaviselig Luftart som f. Ex. Brint, vil det kunne 
undersøges, hvorvidt denne udskilles af Planten, ogsaa naar Transspira- 
tionen forhindres; og herved om Luften, som saadan, kan opsuges 
fra Karrene af de ledsagende Celler. 
Der kunde nævnes nogle flere Undersøgelsesmuligheder, men 
jeg skal indskrænke mig til disse Antydninger. 
’) Naar jeg her vover at skitsere en Methode til at angribe disse Spørgs¬ 
maal, saa er det fordi jeg i flere Aar jævnlig har tænkt over den, men 
ikke har, og næppe i nogen overskuelig Fremtid faar. Lejlighed til 
selv at føre den ud i Praxis. 
