9 
svinde ligesom Kalklegemerne, medens Krogkrandscn endnu en 
Tid holder sammen. Efterhaanden svinde ligeledes de for- og 
bagtil liggende Parenchymmasser, idet de brede sig som et tyndt 
Lag af smaa granulerede Kugler over bele Indsiden af Blæren, 
i hvilken endnu det tidligere omtalte Netværk er udspændt fra 
Væg til Væg. Vi have saaledes lilsidst en Blære, der næsten 
ganske ligner det forste acephalocystiske Stadium af den oprinde¬ 
lige Echinococ, udviklet af det scxkrogede Embryo af Bændel¬ 
ormen, og kun de spredte Kroge forraade Oprindelsen. Na uny n 
vil have iagttaget Blærer, udviklede paa denne Maade, indtil af et 
Hampefros Storrelse, hvorimod det aldrig er lykkedes ham at 
see nogen Scolexdannelse i saadanne Blærer, men han troer sig 
ifolge Analogien berettiget til at antage, at en saadan vil skce 
ganske paa samme Maade som i Moderblæren. 
Udviklingen af Dottreblærer fra Redeblærer skeer efter Nau- 
nyn paa den Maade, at disses tynde Cuticula fortykkes i usæd¬ 
vanlig Grad og bliver lagdeelt; de indesluttede Scolices forsvinde 
efterhaanden, idel deres Parencbyin ligesom i det forste Tilfælde 
udbreder sig paa Indsiden og danner et kornet Lag, medens sam¬ 
tidig Redeblærens ydre Cellelag forsvinder. Desuden kan Rede¬ 
blæren paa et eller andet Sted afsnores, og et eller begge de 
saaledes afsnorede Partier blive Udgangspunktet for en sekundær 
Blæredannelse paa en af de angivne Maader. 
Disse Angivelser af Na u nyn slottes navnlig paa Undersø¬ 
gelser af Faarels Echinococcer, men han angiver tillige at have 
fundet det samme hos Menneskets, uden dog at gaae nærmere 
ind herpaa; alle Tegningerne ere ligeledes fra Faarets. Efter at 
Leuckart var bleven bekjendt med denne Udvikling af Scolices 
til Blærer, angiver han*), at have fundet den bekræftet ved den 
forste Undersøgelse af en Echinococ hos Faaret, som han foretog. 
Han antager det derfor for sandsynligt, at Dottreblærerne hos 
Echin. hominis udvikles paa den af Na uny n angivne Maade, medens 
*) Nachtråge til die Parasiten. 
