217 
Afstanden fra Brystfinnens Rod til Gjællespalten er hos A. 
scutata storre, hos de to andre Arter mindre end Afstanden fra 
Gjællelaagets Bagrand til Øjehulens Forrand. 
Afstanden mellem Bryst- og Bugfinnerne er hos A. scutata 
lig med Afstanden mellem Brystfinnens Rod og Gjællespalten; 
hos de to andre Arter derimod lig med Afstanden mellem Bryst¬ 
finnens Rod og Oiehulens Bagrand. 
1 den forste Rygfinne har A. scutata 3 Straaler, de to andre 
Arter i Reglen kun to, dog kan A. strigata ogsaa have 3. Denne 
sidste Art har foran den nedre Halvdeel af Oiets Forrand en for 
denne Art charakteristisk, ophoiet, skarp, men kort Skraakjol. 
diet er forholdsvis storre hos A. scutata end hos nogen af de 
andre Arter; disse have begge en mere smækker Form end A . 
scutata , men A. strigata er den smækkreste af dem alle tre. Jeg 
finder 9 Par Ribbeen hos dem alle tre (kun undtagelsesvis 8 hos 
A. scutata ), hvorimod G tint her angiver 10—11 hos A. punetu- 
lata og Gili 6 hos A. scutata! 
Det vil fremgaae heraf, at de to nye Arter: A. strigata og 
punctulata : staae hinanden nærmere end nogen af dem staaer A. 
scutata (L.). Forsaavidt kan jeg altsaa sympathisere med Gilis 
Klovning af Slægten i to: Amphisile (A. strigata og punetulataj 
og Acentrachme (A. scutata ), skjondt jeg anseer den for overflodig 
og allerhoist kan iridromme hans Slægter Rang af Underslægter 
eller Sektioner. Berettigelsen til al benævne A. scutata saaledes 
folger deraf, at Gronovs Centriscus *), som netop er denne Art, 
maa betragtes som Typen for Centriscus scutatus Lin* Navnet 
Centriscus burde derfor ogsaa være blevet ved Amphisilerne og 
ikke være fulgt med C . scolopax , som fdrst kom til i 12te Ud¬ 
gave af „Systema Naturæ w og medforte en lille Ændring af Slægts- 
charakteren. Med Hensyn til Henforelsen af de af andre ældre 
*) Museum Iclithyologicum t. II (1756), p. 18, Nr. 171, t. 7, f. 3; Gazo- 
phylacium Gronovianum (1763), p. 129, Nr- 396. 
