235 
Del af Skællene) og ligeledes Endosporernes Spiremaade. Sam¬ 
menligner man de spirende Endosporer (f. 42) med det paa 
Skjoldet som meget smaa Pletter fremtrædende forste Anlæg til 
Macroconidiepuderne og de i Tuer forenede antheridie- og acro- 
sporebærende Traade (f. 33), da lades man ikke i Tvivl om, at disse 
Pletter jo skylde deres Oprindelse til de i Perithecierne dannede 
Sporer. Her mangler saaledes endnu for at fuldstændiggøre 
Beviset for Generationsskiftet, at det ved Forsog godtgores, at 
Perithecierne dannes af Acrosporerne (eller maaske af Stylospo- 
rerne); dette er ikke endnu lykkedes. 
Skulle vi til Slutning sammenfatte Hovedresultaterne, hvortil 
ovenstaaende Iagttagelser have fort, blive de folgende: 
1) Den i den seneste Tid paaviste Forbindelse mellem Skim¬ 
melsvampene og Kærnesvampene, hvorved det er blevet godt¬ 
gjort, at flere til disse to Afdelinger horende Svampe, der tid¬ 
ligere ere bievne opfattede som selvstændige Arter, hore ind 
under een og samme Arts Udviklingskreds, finder Bestyrkelse 
ved Udviklingen af Pleosporopsis strobilorum , en Art, som hidtil 
har unddraget sig Mycologernes Opmærksomhed. 
2) Foruden de hos Sphæriaceernes tidligere kendte Organer er 
der hos denne Art endnu blevet iagttaget Antheridier. 
3) Den Gang i Udviklingen, som her gor sig gældende, 
kan neppe tydes rigtig uden ved at henfore de forskellige Or¬ 
ganer til to Generationer, saa at der hos denne Art — og mu¬ 
ligvis ogsaa hos de andre Sphæriaceer — maa antages at finde 
et Generationsskifte Sted. 
Explicatio icouum. 
(Tab. V—VI). 
Figuræ 1—4 et f. 28—31 varie sub lente auctæ, reliquæ, f. 27 
excepta, nativam rerum dimensionem circiter vices GCCCL amplificatam 
monstrant. 
Fig. 1—43 Pleosporopsis strobilorum. 
Pycnides fungilli nostri in parte posteriore scutelli Pi ni mon- 
tanæ vides. 
Fig. 1. 
