243 
Udvei end at antage, at der var indloben en eller anden Forvexling 
i denne. Hr. Professor Peters i Berlin havde skriftligt under¬ 
rettet Meddeleren om, at en i alt væsentligt lignende Form af 
Maven fremdeles findes hos den ogsaa i den ovrige Bygning og 
navnlig i Tandforholdet Desmodus saa nærstaaende Slægt Diphylla, 
og han var ved denne Meddelelse bleven yderligere bestyrket i 
den Anskuelse, som hans i Brasilien gjorte Erfaringer havde 
fort ham til, at kun Desmodus og den lignende Diphylla, 
men ingen andre brasilianske Bladnæser suge Blod, saa at altsaa 
den særegne Levemaade finder sit Udtryk i den særegne Bygning 
af Foidoielsesredskaberne, der maaskee endog udelukker Muligheden 
af nogen anden Næring. 
Hvad navnlig de saakaldte Stenodermer angaaer, der ere saa 
talrige i den af Meddeleren bereiste Deel af Brasilien, og som 
horer til de Bladnæser, der jævnlig, selv i meget nye og liøit 
anseete Værker, beskyldes for Blodsugning, da havde han i 
Maven af de mangfoldige Exemplarer, han havde undersogt 
af de forskjellige der forekommende Arter, ikke fundet andet 
end Levninger af forskjellige Frugter, deels vildtvoxende, deels 
indforte; end ikke Insekter havde han nogensinde fundet 
Spor til. 1 Maven af Glossophagerne, der jo endnu mere end 
Stenodermerne staae i Vanrygte for Blodsugning, havde han al¬ 
drig fundet Blod, men kun Insekter, og naar man har meent.'at 
disse Flagermuses ejendommelige Tunge netop skulde være dem 
givet paa Grund af deres Blodsugen, saa forekom det ham, at 
Tungens Bygning just viste, at de ikke kunde være anviste paa 
at suge Blod. Deres lange, tynde, næsten ormformige udstrække¬ 
lige Tunge, som langs Siderne er tæt besat med fine, krumme, 
bagtil vendte, hornagtige Borster, kunde sikkerlig ikke hjælpe til ved 
Sugningen, hvorimod dens særegne Form og Bygning aabenbart gjor 
den til et fortrinligt Redskab til Fangst af Insekter. Det kunde synes, 
at der fra to Sider kunde gjores Indvendinger mod den Opfatning, som 
R. sogte at gjore gjældende; der kunde nemlig deels anfores imod 
den den Omstændighed, at der gives ialfald eet Land (Paraguay), 
hvor Dyr og Mennesker stadig lide af blodsugende Flagermuses 
Angreb, skjondt hverken Desmodus eller Dlyliylla vides at fore¬ 
komme der; deels at der foreligger idetmindste eet bestemt Ud¬ 
sagn om, at en Stenoderm er bleven greben in flagranti, medens 
den tappede Blod af et Menneske. Med Hensyn til den forste 
Indvending maatte Meddeleren imidlertid bemærke, at selv om 
saa var, at man endnu ikke kjendte nogen Desmodus fra Paraguay, 
saa kunde Slægten derfor dog gjerne findes der; men Indven¬ 
dingen taber desuden enhver Betydning ved en Oplysning, som 
han skyldte Prof. Peters, den nemlig, at Professor Behn i Kiel 
havde gjort sidstnævnte opmærksom paa, at den af Azara under 
Navn af »Chauve-souris brune« beskrevne Flagermuus (Phyllo- 
stoma rotundum Geolfr.) rimeligviis er en Desmodus, en meget 
