14 
Sted, hvor de to Horn ogsaa i det ydre skiller sig fra hinanden, 
b i Fig. 4) maalt langs Bugterne er omtrent 16 cm lang; regnes 
det Parti med, som er forbundet med det andet Horn, bliver 
Længden altsaa over 20 cm ; det er tykvægget, indvendig forsynet 
med faa, men tykke og stærkt udviklede Længdefolder. Det 
venstre Børhorns frie Del er kun 2V2 cm lang; det er ombøjet i 
Spidsen, ender blindt. Indvendig har det omtrent samme Karakter 
som højre, dog er Væggen noget tyndere, og Folderne ere svagere 
udviklede. 
Højre Uterushorn forsætter sig i en lang Tube, der løber i 
en lommeformig Udposning fra den forreste Del af Lig. latum. 
Tuben bliver videre henimod sin Munding og bærer her en stor 
veludviklet, lappet Tragt; gjennem Mundingen kan en fin Sonde 
let indføres i Tuben. Bagved Udposningen, tæt op til Tragten, 
ligger en veludviklet Æggestok, hvis bagre Del er dækket af Peri- 
toneum; den er 16 mm lang, 10 bred og 10 tyk. Fra Ægge¬ 
stokkens indvendige Ende gaar et veludviklet Ligamentum 
o v ari i hen i Retning af Uterushornets Spids uden dog at naa 
dette (det- taber sig efterhaanden i Ligamentum latum). Den 
mikroskopiske Undersøgelse af et udskaaret Stykke viser aldeles 
normal Æggestok-Struktur: talrige normale Graaf’ske Follikler 
paa forskjellige Udviklingstrin etc.; paa det udskaarne Stykke 
fandtes to meget store Corpora lutea (5 mm i Diam.). 
Af Beskrivelsen ses det, at Dy ret paa højre Side er bygget 
som en normal Raa; Udviklingen er fuldkommen saa kraftig som 
sædvanlig. Efter Bischoff 1 ) er hos normale Raaer Uterushornene 
regnede til Overgangen i det egentlige Corpus uteri 13—21 cm lange 
— her 20V2 cm . Æggestokken er efter samme (1. c. p. 5) hos Raaen 
henimod 9 mm lang, 7 mm „høj u og omtrent ligesaa tyk — hos vort 
Individ er Tallene ikke saa lidt højere. Hvis Bischoffs Tal for 
Æggestokken er de normale, er Æggestokken hos vort Individ 
ualmindelig stor. 
1 ) Entwicklungsgeschichte des Rehes. Giessen 1854. p. 6. 
