60 
( 1888 .) 
mindeligste at høre er Mudderkliren (Actitis hypoleuca). Efter 
Lyden kan man skjønne, at de flyve i Retningen S.V. til N. 0. og 
omvendt, og ser man en Gang imellem nogle af dem, som Hjejler 
og Spover ( Chciradrius , Numenius) , trækkende om Dagen, plejer 
det at være netop i den Retning. Ved Fyrene falde de forholdsvis 
kun sjelden; efter den Mængde, hvori de færdes i Luften om Natten 
paa Trækket, skulde man vente, at de oftere omkom ved Fyrene; 
Grunden til, at de ikke gjøre det, er vist den, at de ogsaa udenfor 
Træktiden ikke ere uvante med at færdes om Natten eller i Skum¬ 
ring. For Stokænder, andre Ferskvandsænder og Terner (Anas 
boscas etc., Stema ) er Sammenhængen vist en lignende som for 
de mindre Vadefugle; Terner kunne ogsaa høres om Natten over 
Kjøbenhavn. 
Næsten udelukkende om Natten trække de fleste af de mindre 
Sangfugle. Af dem gaar der Foraar og Efteraar en bred Strøm 
hen over Danmark; men man ser dem ikke trækkende. De flyve 
vist, ligesom de andre, væsenlig i Retning S.Y—N.Ø. Særlige 
Yeje synes de ikke at følge; de komme ligelig til alle Landets 
Dele; selv Vande som Skagerrak, Kattegat, Østersøen og Sydøst- 
Hjømet af Vesterhavet søge de ikke at undgaa; endogsaa de Smaa- 
fugle, der ere mindst vante til at flyve langt, som Gjerdesmutte, 
Træpikker, Fuglekonge ( Troglodytes parvulus, Certhia familiaris, 
Regulus cristatus ), flyve tværs over Kattegat eller ud over 
Vesterhavet, over Horns Rev. Mere end andre ere de smaa Sang¬ 
fugle udsatte for at omkomme ved Fyrene. I Uvejr trække de ikke; 
i klart eller godt sigtbart Vejr blænde Fyrene dem ikke eller næsten 
ikke; men i mørkt Vejr, i Regn og Taage, lokkes de af Lyset; 
nogle flyve i en Slags Vildelse i fuld Fart mod Fyrets Ruder og 
falde saarede eller døde ned med knækket Næb eller Hals, med 
knust Hjernekasse eller indslaaet Bryst eller med knækket Vinge 
eller Ben; andre flagre sig ihjel mod Ruderne; men mange nøjes 
med at se paa Lyset og stræbe ikke at komme ind i det; naar de 
længe nok have set derpaa, flyve de bort, om ikke før, saa 
ved Daggry. 
