61 
( 1888 .) 
Der er Fugle, som man skulde vente i hvert Fald en Gang 
imellem at træffe ved Fyrene, baade fordi de ere almindelige, og 
fordi de vist ogsaa trække om Natten. Blandt dem ere først og 
fremmest Svalerne; men endnu er kun en eneste Svale falden ved 
Fyrene 1 ). For Maagerne gjælder noget lignende; til Trods for 
Maagernes Mængde ved de danske Vande er der hidtil kun faldet 
nogle enkelte. Til Gjengjæld kan der saa ved Lejlighed falde 
Fugle af mange Slags, som man ikke havde ventet. 
Men hvor mange Indskrænkninger og Tilfældigheder der end 
hefte ved Iagttagelserne ved Fyrene, have de dog et ganske særligt 
Værd paa Grund af den Klarhed, hvormed de oplyse noget af det, 
som ellers Natten skjuler. 
Aaret 1888 begyndte for Trækfuglenes Vedkommende paa 
meget sædvanlig Maade. I Januar og Februar var der lidt Køre 
blandt Lærker og Sjaggere ( 7urdus pilaris ) og enkelte andre Arter; 
nogle faldt ved Fyrene. Om de have været paa Vejen hertil eller 
herfra, er ikke let at sige. I det allertidligste Foraar kan man i 
godt Vejr se Lærkerne flyve over Sundet til S verig, halvt syngende 
eller med deres almindelige Flyveskrig, og i truende Vejr komme 
tilbage, ofte med Varselskrig, flygtende for en Snebyge eller andet 
Uvejr; af og til kan man paa samme Tid se nogle flyve ud og 
andre komme tilbage. 
Men i Slutningen af Februar og Begyndelsen af Marts var 
det stadig Frost, tildels med Sne og Storm; Fugletrækket hørte op. 
Fra 7de til 9de Marts var det jevnlig Tø, og Trækket begyndte 
igjen; fra den 8de til den 10de faldt der en Del Fugle ved Horns 
Rev, Skjoldnæs og Fakkebjerg: Lærke, Stær (Sturnus vulgaris ) 
og Snespurv (Emberiza nivalis ); den 9de vare enkelte Stære ogsaa 
komne til Kjøbenhavn; den 10de vare Viber, Hjejler og Stære 
komne ved Blaavands Huk. Men efter 10de Marts tog haard Frost 
') En Bysvale (Hirundo urbica) faldt ved Hjelm Fyr den 12te Maj 1890. 
