Ebbetiden, og paa hvilke de første Repræsentanter for Landplanter 
indfinde sig- (se Tavle VI). 
Betingelserne for Marskdannelsen ere navnlig to: det stærke 
Tidevande og Fladvan dets Rigdom paa uorganiske 
S maadel e. To Gange i Døgnet er der Flod og to Gange Ebbe; 
Flodvandet er uklart, graaligt og smudsigt, fordi det er fyldt med 
utallige, yderst line mineralske Dele (Ler, Glimmerblade, mere eller 
mindre fint Sand o. a.), vel ogsaa enkelte organiske Bestanddele; 
under Højvande er Vandet i Ro, og da synke de medførte Masser, 
,,Slikken“, tilbunds; Døgn efter Døgn og Aar efter Aar højnes 
Havbunden ved denne „Tilslikning“, og er det end i de allerfleste 
Tilfælde en yderst ringe Tilvæxt, f. Ex. 1 Fod i et Aarhundrede, 
der finder Sted, saa er der dog ogsaa Exempler paa en langt 
stærkere Tilvæxt, endog f. Ex. 8“ ved en enkelt Isflod (7de—-8de 
_ • 
Januar 1839), og ved særlige Forholdsregler har man enkelte 
Steder naaet 6 Fod i 1 Aar. 
Før eller senere kommer der et Tidspunkt, da Bunden tør¬ 
lægges under Ebben, og der findes nutildags i milevide Strækninger 
et Bælte paa indtil 4 Mils Bredde, som tørlægges under Ebben; 
dette er „Vaderne 11 . 
Vil man f. Ex. rejse over til Manø, da kan dette kun ske i 
Ebbetiden; man maa kjøre eller vade den Milsvej, der er mellem 
Øen og Fastlandet; en Række Grene, der ere fæstede i Havbunden, 
angiver i Begyndelsen den Vej, paa hvilken man skal kjøre, og 
udenfor hvilken der kan være meget blød Bund, i hvilken Hjulene 
ville synke dybt ned; men er man kommen over det dybeste, hvor 
Vandet i Regelen kun naaer højst til Hjulnavet, høre Vejmærkerne 
snart op, og den sidste halve Del af Vejen kjører man som paa 
et Stuegulv i den Retning, man selv vil, men talrige Hjulspor vise 
dog, hvor den nærmeste Vej gaaer; man kjører over en af smaa 
Bølger furet, fast Havbund, der er fuldstændig fri for Stene, og 
paa hvilken Tusender af „Sandormeskud“ ere de eneste Forhøj¬ 
ninger, og nogle Sandmuslinger foruden talrige fiskende Maager, 
Ryler, Storke o. s. v. omtrent det eneste levende, der sees; noget 
