230 
Heinricher x ), Giltay, Lesago og mine ovenfor gjorte Be¬ 
mærkninger ( Suædci , Spergularia, Plcintcigo maritima, C akile, Hali- 
anthus, Atriplex- Arter, Crambe, Salsola Kali (se Arescliougs 
Figur), Eryngium maritimum, ogsaa Artemisia maritima o. a„). 
Dette Forhold staaer naturligvis i Korrelation med Smalheden af 
Bladene, som blive belyste omtrent lige stærkt paa alle Sider, og 
naar selv de bredbladede have samme Bygning, skyldes det vist 
den Omstændighed, at Bladene sædvanlig ere mere eller mindre 
stejlt opad rettede (f. Ex. Aster Tripolium s Blade og de til 
Sandstrandsformationen hørende Arter: Halianthus , Cakile, Eryn¬ 
gium maritimum , Crambe maritima o. a. Hos disse sidste Planter 
spiller det hvide varme Sand, der kaster Lyset stærkt, tilbage op 
paa Bladenes Underside, sikkert en stor Koile * 2 ). Hos dem af 
disse Planter, som have indskaarne Blade, ere Bladene stærkt 
krusede med opad rettede Afsnit, f. Ex. Eryngium , Crambe, Cakile. 
Efter Heinricher har det dorsiventrale Blad i vore Zoner en 
videre Udbredning end i andre, — hvilket forresten vist ingen¬ 
lunde slaaer til — og navnlig end i Ørkener og der hvor „eine 
ewig gleiche Sonne ihre Fulle von Liclit in ungeschwachter Kraft 
liernieder senkt“. Yolkens fandt ogsaa hyppig Isolateralitet i Ør¬ 
kenen. Vor Sandstrand har ikke lidet af Ørkennaturen, og Sandet 
kan være tørt dybt ned og glødende hedt; det er derfor ganske 
naturligt, at dens Planter vise Overensstemmelser med de ægte 
Ørkenplanter. Men anderledes med Halofyterne paa Vaderne og 
i Lerstrandsformationen; her findes ingen Tørhed, men vel nok et 
Lys, der maa kunne virke alsidig paa den lave Vegetation. Det 
er formodentlig det fra alle Sider virkende Lys, der fremkalder 
Isolateraliteten; af Duf o ur s Undersøgelser er det jo bekjendt, at 
Lyset spiller en stor Rolle for den anatomiske Bygning (gjør Over¬ 
hudscellerne højere, deres Vægge retlinede, Side- og Ydervæggene 
O Pringsh. Jahrb. XV. 
2 ) Se Vesque, Ann. d. sc., 1882, XIII, p. 30, og 
Giltay, 1. c. 27. 
